Справа №: 343/436/16-к
Провадження №: 1-кп/0343/43/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розточки Долинського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працючого, в минулому не судимого,-

за ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 умисно заволодів чужим майном шляхом обману і зловживання довірою.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

Так, житель АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , за період 2012-2015 років шляхом обману і зловживання довірою працівників управління соціального захисту населення Долинської райдержадміністрації отримав державні (бюджетні) кошти в сумі 564,24 грн., які йому виплачувались, як компенсаційні виплати по догляду за особою, яка досягла 80 років, та як державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям. Так, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння державними коштами, без законних на те підстав, у вигляді безпідставно нарахованої та виплаченої соціальної допомоги, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і бажаючи його настання, шляхом обману і зловживання довірою працівників управління праці та соціального захисту населення Долинської РДА, а саме не повідомляючи їх про перебування за межами України на сезонних роботах у республіці Польща та республіці Чехія впродовж періодів з 15.09.2014 по 06.11.2014, з 06.08.2015 по 05.11.2015 незаконно отримав компенсаційну виплату в сумі 73,58 грн. по догляду за особою, яка досягла 80 років, - за ОСОБА_8 , хоча фактично не здійснював догляд за перестарілою особою, перебував на сезонних роботах за межами України та отримував додаткові джерела для існування. Крім того, в порушення ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», п.п.10,12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. N 832, впродовж періоду 2012-2015 років незаконно отримав державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім`я в сумі 490,66 грн., хоча фактично протягом вказаного періоду останній перебував на сезонних роботах за межами України та отримував додаткові джерела для існування крім незаконно отриманої компенсаційної виплати по догляду за особою, яка досягла 80 років. Всього, ОСОБА_7 за період 2012-2015 років року шахрайським способом отримав державні кошти в сумі 564,24 грн., які йому виплачувались, як компенсаційні виплати по догляду за особою, яка досягла 80 років та, як державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України.

В даному кримінальному провадженні 19.02.2016 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_10 в порядку, передбаченому ст..ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до умов даної угоди, прокурор та підозрюваний дійшли згоди, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_11 за вичнення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, згідно ст.. 373 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_11 .

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення.

В судовому провадженні встановлено. що обвинувачений ОСОБА_12 обґрунтовано притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України.

Підчас підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_12 вказав. що він розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України. Крім того розуміє надані йому процесуальним законом права, йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.. 476 КПК України, згідний з визначеним видом покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердження угоди.

Аналогічні обставини зрозумілі також прокурору.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_13 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним актом, щодо них не застосовувалося будь-якого насильства, примусу чи погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені законом.

Судом встановлено. що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч.1 ст. 190 КК України.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали провадження, вислухавши доводи учасників процесу, зокрема прокурора яка не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що в даному випадку є всі правові підстави для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає, що доведеним у підготовчому судовому засіданні вчинення обвинуваченим ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, правильною кваліфікацію його дій, за якою належить призначити покарання, яке узгоджене сторами в угоді про примирення у вигляді штрафу.

Керуючись ст..ст. 314, 371, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 19 лютого 2016 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_10 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та визначити йому, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Визнати ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в перерахунку в грошовому виразі становить шістсот вісімдесять гривень гривень.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 днів з часу його проголошення через Долинський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної сарги, вирок, якщо його не було скасовано судом апеляційної інстанції, набирає законної сили після прийняття рішенням судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

суддя