Березанський міський суд Київської області
Номер провадження 1-в/356/1003/16
Справа № 356/1410/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2016 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника адміністрації БВК-95 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника спостережної комісії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, про застосування відносно нього ст. 81, 82 КК України, раніше притягався до кримінальної відповідальності:
27.05.1999 за ст. 86-1, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 10 років позбавлення волі;
14.11.2013 за ч.1ст.289, ч.2ст.289, 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
засудженого 17.01.2014 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289. ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Остаточне покарання призначено шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного вироком Голосіївського суду м. Києва від 14.11.2013 року.
В С Т А Н О В И В :
До Березанського міського суду Київської області надійшли клопотання засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього ст.81, 82КК України.
В своєму клопотанні засуджений посилається на те, що вже набув право на умовно-дострокове звільнення, так як відбув 2/3 призначеного йому покарання. Окрім того, засуджений вказав на поганий стан здоров`я його батьків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Від засудженого ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд клопотань без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, та зазначав, що засуджений не виправився, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
У судовому засіданні предстаники спостережної комісії та БВК № 95 підтримали думку прокурора.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши особову справу засудженого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1-2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно дострокове-звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.1-3 ст.82 КК України особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що згідно характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС № 2, лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_13 , ОСОБА_10 відбуває покарання у Березанській виправній колонії № 95 з 18.04.2014 року. 2/3 строку відбув 12.06.2016. На виробництві установи працевлаштований не був, бажання працювати не виявляв. За час відбування покарання характеризується негативно, за допущення порушення встановленого порядку відбування покарання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення на даний час погашені у встановленому законодавством порядку. Свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи, до виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно (а.с.10).
Окрім того, згідно даної характеристики, вину у скоєному злочині за вироком суду визнав повністю, однак фактично поведінка засудженого не вказує на щире каяття. За час відбування покарання засуджений не довів свого виправлення.
Згідно витягу з протоколу № 13 засідання комісії БВК УДПтСУ в м. Києві та Київській області (№ 95) від 30.06.2016 року по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_10 , комісія постановила утриматись від подання матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення, так як засуджений мав стягнення, заохочень не має, на шлях виправлення не став (а.с.9).
На відміну від наданої суду характеристики, відповідно до довідки помічника начальника установи з питань працевлаштування та трудової адаптації засуджених, майора внутрішньої служби ОСОБА_14 за термін відбування покарання в БВК № 95 засуджений був працевлаштований в майстерні СТО на посаді слюсаря, що підтверджується наданим суду наказом від 30.05.2014 № 27 (а.с.37).
Згідно довідки про заробітну плату засудженого за підписом бухгалтера виправної установи ОСОБА_15 , а також повторно наданої довідки про заробітну плату засудженого за підписом головного бухгалтера виправної установи ОСОБА_16 заробітна плата ОСОБА_10 за лютий 2016 року становила 3,28 грн., за березень 2016 року 13,04 грн., в сумі 16,32 грн. Щодо решти періоду, а саме з травня 2014 до цього часу, відомості про нарахування зарорбітної плати відсутні 0,00 гривень становить (а.с.36).
Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.
Примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарння більш мяким суд виходить з того, що шлях виправлення та обсяг дій засудженого, що доводять його виправлення, є індивідуальним в кожному конкретному випадку.
За час відбування покарання в БВК № 95 засуджений заохочень не має, проте має два стягнення, що підтверджується наданою суду довідкою про заохочення та стягнення засудженого, виданою 27.06.2016 начальником відділу СПС № 2, лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_17 (а.с. 11).
Окрім того, суд враховує відмову комісії БВК УДПтСУ в м. Києві та Київській області (№ 95) у поданні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення та заміну покарння більш мяким засудженого як такого, що на шлях виправлення не став.
Доводи засудженого щодо необхідності застосування до нього ст.81, 82 КК України не підтверджуються жодними доказами.
Окрім того, згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відтак, вказані засудженим аргументи щодо хвороби його батьків не вказують на процес його особистісних змін у виправному процесі, тому не можуть бути підставою для застосування умовно-дострокового звільнення та заміни невідбутої частини покарання більш мяким.
Отже, при наявності суперечливих характеристик та викладених судом обставин, неможливо зробити однозначний висновок про позитивну характеристику ОСОБА_10 та його сумлінну поведінку, а також те, що ОСОБА_10 став на шлях виправлення.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку суду, ОСОБА_10 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому підстави для задоволення клопотань відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.81,82 КК України, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотань відмовити.
На ухвалу протягом семи днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області з дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1