ЄУН193/544/16-к
Провадження №1-кп/193/22/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
10 березня 2016 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка угоду про примирення від 7 березня 2016 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000041 від 4 лютого 2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не працює, не одружений, раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України ,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), при слідуючих обставинах:

12 листопада 2015 року, близько 21:00 години, перебуваючи на території кладовища, яке розташоване за адресою: селище Софіївка, вулиця Карпенка Софіївського району Дніпропетровської області, та розпиваючи спиртні напої із громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переконавшись, що останній заснув, здійснив крадіжку його мобільного телефону марки «Samsung», моделі GT-E 1080I чорного кольору, який знаходився на землі, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, спричинивши громадянину ОСОБА_4 , згідно висновку товарознавчої експертизи № 12 від 15 лютого 2016 року, матеріальну шкоду на загальну суму 184 гривні.

07 березня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 , якого на підставі ст.ст. 55, 56 КПК України визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні №0000041 від 4 лютого 2016 року та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачені дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 100 годин громадських робіт.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні просить суд затвердити угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просить суд затвердити укладену угоду про примирення, права та обов"язки зрозумілі.

Обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення, так-як відсутні обставини, що унеможливлюють затвердити угоду відповідно до ч.7 ст.474 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченими угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 07 березня 2016 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000041 від 4 лютого 2016 року, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ст.474 КПК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання 100 (Сто) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Суддя: