Справа № 157/1315/15-к
Провадження №1-кп/157/7/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2015 року за №0000400, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною-середньою освітою, неодружений, не працює, судимий:

вироком Апеляційного суду Волинської області від 11 лютого 2007 року за ч. 3 ст. 153 КК України на 5 років позбавлення волі, який змінено ухвалою Верховного Суду України від 11 грудня 2007 року із зменшенням покарання на 1 рік, звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі 03 жовтня 2008 року на 2 місяці 6 днів,

вироком Камінь-Каширського районного суду від 04 листопада 2011 року за ч. 2 ст. 156 КК України на 5 років позбавлення волі, постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 06 липня 2015 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 16 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 12 листопада 2015 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, наніс один удар долонею правої руки по обличчю малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в ділянці обличчя, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 154 від 20 листопада 2015 року, по ступені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, терміном більше шести діб

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину фактично визнав і дав суду показання про те, що 12 листопада 2015 року, перебуваючи по місцю свого проживання, у житловому будинку в АДРЕСА_1 , де також знаходилися його діти, які бешкетували, долонею правої руки наніс удар своєму малолітньому синові ОСОБА_7 .

Окрім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Малолітній потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні дав показання про те, що в один з днів батько ОСОБА_4 ударив його рукою по обличчю і у нього боліла щока та голова.

Малолітні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні дали показання про те, що, перебуваючи у житловому будинку, де вони, зокрема, проживали разом з батьком ОСОБА_4 , бачили з сусідньої кімнати як останній наніс долонею удар по обличчю їхньому меншому братові ОСОБА_7 , який почав сильно плакати.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 13 листопада 2015 року в правоохоронні органи з усною заявою звернулася ОСОБА_6 (мати малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ) про те, що 12 листопада 2015 року близько 20 години ОСОБА_4 наніс удар її малолітньому синові ОСОБА_7 .

Згідно з повідомленням № 56 від 13.11.2015 року, ОСОБА_10 був доставлений в Камінь-Каширську центральну районну лікарню з травмою: забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 154 від 16.11.2015 року при проведені судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , 2009 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в ділянці обличчя. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючих поверхонь останнього (останніх), з мінімальною кількістю не менше одного, терміном утворення більше 2-3 діб до моменту експертизи. Враховуючи характер і локалізацію тілесних ушкоджень вказати в якому положенні знаходився потерпілий в момент заподіяння їх, не представляється можливим. Судово-медичних даних, що вищевказані ушкодження утворились при падінні з висоти власного зросту немає. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в ділянці обличчя по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я терміном більше шість діб.

Аналізуючи в сукупності вищенаведені докази, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 в умисному спричиненні малолітньому потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Також суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, в тому числі за вчинення умисного злочину щодо малолітньої особи і знову, через незначний проміжок часу з моменту умовно-достроково звільнення з місць позбавлення волі, вчинив умисний злочин відносно малолітньої особи, що, на думку суду, свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

ОСОБА_4 не працює, по місцю проживання фактично характеризується посередньо, проживає з батьками похилого віку.

Також суд бере до уваги те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 листопада 2011 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні умисного злочину, а саме, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, і за його вчинення відбував покарання у місцях позбавлення волі та звільнений був умовно-достроково на 1 рік 16 днів.

Оскільки судимість в обвинуваченого за вчинення умисного злочину не знята та непогашена, то обставиною, що обтяжує його покарання, суд визнає рецидив злочину.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним буде призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинений ним злочин у виді арешту на строк, що наближений до максимального, а саме строком на п`ять місяців.

На підставі ст. 71 КК України з урахуванням правил ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком належить повністю приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 листопада 2011 року, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 5 місяців 16 днів позбавлення волі.

Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за відсутності клопотання прокурора, немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 листопада 2011 року у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 16 днів і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 16 днів.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_1