Справа № 606/976/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -
Військовозобов`язаний ОСОБА_3 , будучи за станом здоров`я придатним для проходження військової служби відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 08.04.2015 року, о 09 год. 24.04.2015 року не прибув в ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, ОСОБА_3 діючи умисно, з метою ухилення від виконання свого військового обов`язку, передбаченого ст. 65 Конституції України та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої громадяни зобов`язані під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на штати воєнного часу з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки зазначені в отриманих ними документах(мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів), Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію», будучи за станом здоров`я придатним для проходження військової служби, не маючи передбачених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав, які б звільняли його від призову за мобілізацією, без поважних на те причин, чим ухилився від призову за мобілізацією.
23.05.2016 року в даному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідно до вимог ч.1ст.468КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, за якою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації вчиненого за ст.336 КК України, щодо узгодженого покарання у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік., та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст 336 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просить суд угоду затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник та прокурор в суовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечували.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.
Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобовязання можливі для виконання.
При затвердженні угоди про визнання винуватості, суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які помякшують покарання, є те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаявся.
За таких обставин, суд вбачає наявність підстав, що підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та можливості затвердження судом угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, яка узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,373,374,475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.05.2016 року, укладену між прокурорм ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23.05.2016 року покарання за цією статтею у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік.
Зобовязати ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1