Дата документу Справа № 333/1017/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/710/16 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/1017/16-к
Категорія ст. 309 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали об`єднаного кримінального провадження, які внесені до ЄРДР за № 0000649 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Снігурівка Токмацького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого;

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні посилаючись на незаконність судового рішення через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зазначає, що суд вийшов за меді наданих йому на даній стадії процесу повноважень, оскільки перейшов до вирішення питань пов`язаних о оцінкою доказів, що можливо лише при судовому розгляді.

Тому просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 309 КК України полягає у наступних альтернативних незаконних діях: виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів. Для констатації об`єктивної сторони складу злочину достатньо вчинити хоча б одну із зазначених дій.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків наркотиковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях.

Однак при формулюванні обвинувачення органом досудового розслідування не зазначено, яким саме чином і за яких обставин ОСОБА_6 було придбано наркотичні засоби, тобто не встановлено обставини появи наркотичних засобів у квартирі, які саме та в якій кількості. В обвинувальному акті визначено лише, що ОСОБА_6 «шляхом прийняття подарунку придбав дерев`яну пробку у яку вставлений металевий перфорований наперсток».

Окрім цього в обвинувальному акті не зрозуміло визначено формулювання обвинувачення. Так, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Однак ч. 1 ст. 309 КК України вміщує опис складу злочину із альтернативними формами об`єктивної сторони, як то виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання і не вміщує жодної кваліфікуючої ознаки.

Також в обвинувальному акті помилково зазначено майбутній час до якого ОСОБА_6 вживав особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме по 16.06.2016 року.

З огляду на ці обставини, суд повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Згідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має зокрема, міститься виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків наркотиковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях.

Однією з кваліфікуючих ознак злочинів даного виду є розмір наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: значний, великий або особливо великий. При його визначенні судам слід керуватися Таблицями 1-3. З урахуванням того, що статтею 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах, відповідальність за частиною першою статті 309 КК настає в разі вчинення зазначених у цій частині незаконних дій з наркотичними засобами або психотропними речовинами у розмірах, які становлять величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблицях 1 і 2.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України полягає у наступних альтернативних незаконних діях: виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів. Визначальним для правильної кримінально-правової оцінки послідовного вчинення діянь, альтернативно зазначених у кримінально-правовій нормі, є з`ясування змісту суб`єктивного ставлення винної особи до вчинених нею діянь. Якщо у цієї особи був єдиний умисел щодо придбання та зберігання наркотичних засобів, вчинені нею діяння щодо одного й того ж предмета злочину, без значного розриву в часі, належить розглядати як один (одиничний) злочин.

Як вбачається з обвинувального акту у ньому відсутнє зазначення, яким саме чином і за яких обставин ОСОБА_6 було придбано наркотичні засоби, тобто не встановлено обставини появи наркотичних засобів у квартирі, які саме та в якій кількості, оскільки придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту в невеликих розмірах, передбачає адміністративну відповідальність, передбачену ст. 44 КУпАП. При цьому в обвинувальному акті визначено лише, що ОСОБА_6 «шляхом прийняття подарунку придбав дерев`яну пробку у яку вставлений металевий перфорований наперсток».

Відсутність конкретних ознак альтернативного складу кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) свідчить про неконкретність обвинувачення, чим порушує право ОСОБА_6 на захист.

За таких обставин колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4