Ухвала іменем україни 03 березня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000374, за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 і прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятина Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

у касаційних скаргах:
- прокурор зазначає вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Свою вимогу обґрунтовує тим, що оскаржуване ним судове рішення не відповідає вимогам ст. 412 КПК України, оскільки суд апеляційної інстанції не спростував твердження сторони захисту про суворість призначеного засудженому покарання.
- засуджений ОСОБА_5 і захисник ОСОБА_6 , які навели аналогічні доводи, вказують на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджують про те, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив і не спростував твердження сторони захисту про відсутність у ОСОБА_5 умислу на вбивство ОСОБА_8 , що підтверджується доказами, яким засуджений і його захисник надають свою оцінку. Зазначають про недотримання апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, які регламентують обов`язковість виконання вказівок суду касаційної інстанції, наданих при скасування ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 14 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_5 і призначення нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції. Звертають увагу і на неналежну перевірку судом апеляційної інстанції доводів щодо суворості призначеного засудженому покарання.

Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого і його захисника, які просили задовольнити подані касаційні скарги, прокурора, який не підтримав касаційні скарги та просив залишити їх без задоволення, а оскаржуване судове рішення без зміни, перевіривши доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла такого висновку.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.
02 вересня 2013 року близько 23.45 год. ОСОБА_5 , проходячи повз подвір`я домогосподарства, що розташоване на АДРЕСА_2 , побачив на там раніше знайомого йому ОСОБА_8 , який знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння і стукав у двері та вікна згаданої квартири, де проживає його співмешканка ОСОБА_9 , намагаючись потрапити у вказаний будинок. На зауваження ОСОБА_5 щодо його поведінки ОСОБА_8 не реагував. Після цього ОСОБА_5 зайшов у двір даного домогосподарства та підійшов до ОСОБА_8 , під час з яким виникла сварка, яка переросла у бійку. В процесі бійки ОСОБА_5 збив ОСОБА_8 з ніг і впав разом із ним на землю. В подальшому, перебуваючи в тверезому стані, та маючи можливість оцінити ситуацію, яка склалась на той час, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, не міг чинити йому активний опір, бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, направленим на протиправне спричинення смерті іншій людині, одночасно одним коліном притиснув потерпілого до землі, а руками схопив його за шию та здушив її. Смерть ОСОБА_8 настала в результаті механічної асфіксії від здавлення органів шиї руками.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційних скарг.
Учасниками процесу не оскаржується законність та обґрунтованість вироку місцевого суду щодо ОСОБА_5 .

Разом із тим, вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2014 року щодо ОСОБА_5 постановлений незаконним складом суду, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 412 КК України є безумовною підставою для скасування цього судового рішення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що після надходження обвинувального акта щодо ОСОБА_5 до місцевого суду системою автоматичного розподілу справ було визначено суддю ОСОБА_10 як доповідача у цьому провадженні, проте останній 01 листопада 2013 року заявив самовідвід.
З огляду на зазначену обставину цього ж дня проведено повторний автоматичний розподіл справи з визначенням суддів, які мають розглядати провадження щодо ОСОБА_5 колегіально. Суддя ОСОБА_10 , не погоджуючись з дотриманням порядку проведення повторно автоматичного розподілу справи, 04 листопада 2013 року повторно заявив самовідвід.
За змістом розпорядження керівника апарату Козятинського міськрайонного суду Вінницької області вбачається, що автоматичною системою документообігу суду в складі колегії, призначеної на розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , визначено суддю ОСОБА_11 як головуючого та суддів ОСОБА_12 , яка була з 04 листопада 2013 року тимчасово непрацездатна, і ОСОБА_13 , який під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні розглядав клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, з огляду на що, 05 листопада 2013 року заявив собі самовідвід.
Враховуючи ці обставини керівник апарату місцевого суду, усупереч ст. 35 КПК України та п. 3.1.13 Положення «Про автоматизовану систему документообігу», яке затверджено рішенням Ради суддів України 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами і доповненнями від 25 січня 2013 року №2), надав розпорядження про здійснення розподілу справи в неавтоматичному режимі, хоча у визначених законодавством випадках (відвід, самовідвід судді, недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, відсутність допуску або дозволу до роботи з документами, що містять інформацію з обмеженим доступом тощо) за письмовим розпорядженням керівника апарату суду повинен був здійснюватися повторний автоматичний розподіл справи.
Недотримання порядку розподілу справи між суддями і проведення його в неавтоматичному режимі потягло незаконне визначення колегії суддів для конкретного судового провадження у складі судді Слободяного ОСОБА_14 як головуючого, суддів ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , яка розглянула це провадження та ухвалила обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 .
Суд апеляційної інстанції, формально переглядаючи вирок щодо ОСОБА_5 , не звернув уваги на те, що це судове рішення ухвалене незаконним складом суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги учасників процесу підлягають задоволенню частково, а вирок та ухвала суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 - скасуванню як такі, що постановлені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді провадження щодо ОСОБА_5 суду належить повно й всебічно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, дослідити обставини провадження, наявні докази, дати їм належну оцінку і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

постановив:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 і прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, задовольнити частково.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

______________________ __________________ _______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3