У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
пр. № 1-кс/759/1585/16

ун. № 759/6457/16-к

10 травня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні № 0000028 внесене до ЄРДР 28.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні № 0000028 внесене до ЄРДР 28.04.2016 року, в якому слідчий просить накласти арешт на видаткові частини розрахункового рахунку ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 та ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_4 в банківських установах ПАТ «МЕГАБАНК» (МФО351629), за адресою: м. Харків, вул. Артема, 30.

Перевіривши дане клопотання вимогам ст. 171 КПК України, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення його слідчому для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У ч. 1, 2 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього копій документів та інших матеріалів не вбачається, що грошові кошти ФОП, які знаходяться на відповідному рахунку в Банку визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У клопотанні не зазначено точної суми грошових коштів, які є речовим доказами і на які необхідно накласти арешт.

Слідчим не обґрунтовано які саме конкретні грошові кошти (розмір, валюта), що знаходяться на відповідному рахунку у Банку були об`єктом злочинних дій.

У поданому клопотанні не визначений статус вказаного рахунку, в зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати питання про те, чи накладення арешту не буде перешкоджати видатковим операціям по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та заробітної плати.

Крім того, вимоги слідчого про зупинення видаткових операцій з грошовими коштами, ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 та ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_4 в банківських установах ПАТ «МЕГАБАНК» ( НОМЕР_5 ), за адресою: м. Харків, вул. Артема, 30 та зобов`язання Банку надати довідку про залишок коштів на рахунку, жодним чином не обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170 - 172, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні № 0000028 внесене до ЄРДР 28.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , для усунення недоліків.

Встановити прокурору Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 строк у 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_6