Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1-255
ВИ РОК

іменем України

7 жовтня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючої Білої Л.М.

при секретарі Янюк А.Й.

з участю прокурора Новаківського О.Г.

з участю адвоката ОСОБА_1 люк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого 24 січня 2000 року Староміським районним судом м. Вінниці за ст. 140 ч.2 КК України до 2-х років виправних робіт з конфіскацією майна , 02.02.2001 року Хмільницьким міським судом за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.2, 17, 140 ч.2, 140 ч.3 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією '/г частини майна з відбуттям покарання у виправмо - трудовій колонії посиленого режиму, 29 березня 2001 року Хмільницьким міським судом за ст. 142 ч.3 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 4.08.2005 року постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області покарання замінено на 1 рік 8 місяців 5 днів виправних робіт ,-

в скоєні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2010 року біля 15:00 год. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в гостях в ОСОБА_3 в с. Голодьки Хмільницького району по вул. Миру, 6, таємно, умисно, шляхом вільного доступу з гаманця ОСОБА_4 викрав гроші купюрами по 100 гривень на загальну суму 1000 гривень, чим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Вину свою в скоєнні вказаного злочину підсудній ОСОБА_2 визнав повністю і показав, що 18 лютого 2010 року біля 10:00 години в м. Хмільнику по вул. Леніна він зустрівся із знайомою ОСОБА_4, яка запропонувала йому пройтись до центрального ринку м. Хмільника, щоб випити пива. Вони зайшли в кафе, випили пива і вийшли на вулицю, де зустріли своїх знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ОСОБА_4 дістала зі свого гаманця 100 гривень і попросила його купити в магазині горілки, які вони вжили всі разом в кафе. Потім він залишився в кафе, а дівчата пішли на базар. Через деякий час вони знову всі разом зустрілися на території базару, де знову вживали спиртне . Потім вони взяли випивку та закуску і поїхали в с. Голодьки до ОСОБА_3, де продовжували відпочивати. Він, скориставшись відсутністю ОСОБА_4, витягнув з її гаманця гроші купюрами по 100 гривень, які положив собі до кишені. Гроші він не перераховував, але на дотик їх було близько 10-ти купюр. Потім він разом з ОСОБА_4 автомобілем таксі поїхав в м. Хмільник. ОСОБА_4 вийшла з таксі раніше. Гроші він потратив на власні потреби.

Крім повного визнання своєї вини самим підсуднім ОСОБА_2, його вина у вчиненні вказаного злочину повністю доведена матеріалами кримінальної справи.

Судом, в порядку ст. 299 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки, крім повного визнання вини самим підсуднім його вина повністю доведена матеріалами справи, підсудній правильно розуміє та пояснює ! обставини вчиненого злочину, сумнівів в добровільності та істинності його позиції немає, він не має наміру оспорювати фактичні обставини справи та усвідомлює, що буде позбавлений такого права в разі оскарження вироку суду у апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_2 слід кваліфікувати по ст. 185 ч. 2 КК України оскільки він 18 лютого 2010 року, умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, а саме гроші в сумі 1 000 гривень в ОСОБА_4.

При обранні виду та міри кримінального покарання підсудному ОСОБА_2., суд враховує те, що він скоїв злочин в стані алкогольного сп'яніння, раніше судимий, разом з тим враховує те, що він з'явився зі зізнанням, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся в^ скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, часто хворіє , потерпіла до нього матеріальних претензій не заявила, а тому вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього ст. 75 КК України .

Керуючись ст. ст.299, 323, 324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним по ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і повідомляти цей* орган про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу - залишити підписку про невиїзд.

Вирок можна оскаржити до Апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: