В И Р О К
іменем України
Справа № 126/259/16-к

Провадження № 1-кп/126/61/2016

"09" червня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши увідкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. М"якохід Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого в Ладижинській філії ПАТ "Миронівський хлібопродукт", одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України ,

В С Т А Н О В И В:
21 березня 2015 року біля 11:30 години, ОСОБА_4 знаходячись на господарчому подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 та на ґрунті особистих неприязних стосунків затіяв з нею сварку.

Під час сварки до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_6 , чоловік ОСОБА_8 , та взявши у руку камінець кинув у сторону ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та обома руками штовхнув його в область грудей. Внаслідок поштовху ОСОБА_6 , зробивши декілька кроків назад, впав спиною на насип із цеглою, а коли намагався підвестись, ОСОБА_4 знову двома руками штовхнув його в область грудей та ОСОБА_6 впав спиною на вказаний насип, отримавши тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла першого поперекового хребця та складного компресійного та одночасно фрагментарно-відривного перелому четвертого поперекового хребця.

Після падіння ОСОБА_6 підвівся та ОСОБА_4 знову рукою штовхнув ОСОБА_6 в область лівого плеча, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на праву сторону свого тіла до поверхні землі, де знаходився насип побутового сміття, та не зміг підвестися.

Цього ж дня ОСОБА_6 було госпіталізовано в травматологічне відділення Бершадської ОЛІЛ.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 60 від 14 квітня 2015 року, у ОСОБА_6 згідно даних медичних документів станом на дату його надходження до лікарні та проведення рентген обстеження 21.03.2015 року мали місце тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла першого поперекового хребця та складного компресійного та одночасно фрагментарно-відривного перелому четвертого поперекового хребця.

Виходячи із характеру та розташування ушкоджень вищевказаних хребців, механізм утворення вказаних ушкоджень був розгинально-згинальним. Тобто, ушкодження зазначених хребців, а особливо четвертого поперекового могло утворитися внаслідок падіння ОСОБА_6 на спину з послідуючим співударянням поперекового відділу з тупою, твердою поверхнею, яка виступала над рівнем оточуючої поверхні і пов`язана з цим перерозгинанням тулубу (хребта) в поперековому відділку. Такий механізм міг мати місце внаслідок падіння ОСОБА_6 , на спину з положення стоячи на нерівну поверхню землі, або поверхню вкриту виступаючими тупими твердими предметами (уламками цегли, бетону, тощо).

Можливість утворення компресійних, а також компресійно-відривних переломів хребців у даному конкретному випадку при виключно прямій дії тупих твердих предметів на область проекції хребців є вкрай малоймовірною.

Рентгенологічна картина та характер переломів свідчить про те, що зазначені тілесні ушкодження могли утворитися 21.03.2015 року.

За ступенем важкості тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому першого поперекового, компресійного та фрагментарно відривного перелому четвертого поперекового хребців відносяться до середнього ступеня важкості тілесних пошкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою не визнав, показав, що 21 березня 2015 року біля 10 год. порався по господарству на подвір"ї належного йому домогосподарства. Трохи згодом на подвір"я вийшла його сусідка ОСОБА_8 з якою в нього виникла словесна суперечка через користування спільною присадибною ділянкою. В ході суперечки до них також підійшов чоловік ОСОБА_8 . ОСОБА_6 , який також долучився до суперечки. В ході даної сварки ОСОБА_6 підійшов до купи з цеглою та взявши з відти цеглину кинув йому в голову, однак він встиг підкласти руку і цеглина вдарилася об його лікоть. Після цього він зробив до ОСОБА_6 кілька кроків , а ОСОБА_6 почав відходити та впав на купу з цеглою. В сидячому положенні ОСОБА_6 знову взяв цеглина та кинув в його сторону. Після цього ОСОБА_6 почав підніматися ступив кілька кроків і знову впав назад і не зміг піднятися. Після цього хтось викликав працівників міліції та швидку допомогу.

Вина ОСОБА_4 в пред`явленому звинуваченні підтверджується зібраними по справі і розглянутими в судовому засіданні такими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що 21 березня 2015 року біля 11 години почув сварку між своєю дружиною ОСОБА_8 та сусідом ОСОБА_4 , яка відбувалася на подвір"ї належного їм домогосподарства. Він підійшов до них та також почав сваритися з ОСОБА_4 , щодо користування спільним подвір"ям. В ході сварки ОСОБА_4 штовхнув його в груди в результаті чого він почав падати на купу цегли , яка знаходилася на подвір"ю, та вхопився за свою дружину, яка стояла між ним та ОСОБА_4 і вони разом впали. В положенні сидячи він взяв цеглину та замахнувся на ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_4 підійшов ближче взяв його за одяг в ділянці грудей та знову штовхнув в бік, від чого він впав. Після цього він підвівся , але відчув різкий біль у спині і знову впав. Після чого викликали швидку допомогу та працівників міліції.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що 21.03.2015 року вона разом зі своєю матір"ю ОСОБА_8 поралася по господарству . На подвір"ї вони побачили сусіда ОСОБА_4 з яким у її матері почалася сварка, щодо користування спільним подвір"ям. Вона пішла до хати, щоб подивитися до своїх дітей та сказала батькові ОСОБА_6 , що мама свариться з ОСОБА_4 .. Перебуваючи в будинку вона побачила у вікно, як ОСОБА_4 кинув її батька на купу з цеглою. Після чого вона вийшла на подвір"я побачила лежачого на землі батька та викликала швидку допомогу та міліцію.

Показами свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що 21 березня 2015 року вона поралася по господарству та побачила свого сусіда ОСОБА_4 , з яким у неї виникла суперечка. Під час суперечки підійшов її чоловік ОСОБА_6 та також почав сваритися з ОСОБА_4 .. В ході сварки ОСОБА_4 схопив її чоловіка за барки та кинув на землю, коли ОСОБА_6 почав підводитися ОСОБА_4 знову взяв його за барки та кинув на купу з цеглою, коли ОСОБА_6 почав підводися ОСОБА_4 ще раз штовхнув його на землю, після чого ОСОБА_6 вже не зміг підвестися. Наголосила , що під час суперечки її чоловік не брав у руки ні камінців, ні цегли та не кидався нею у ОСОБА_4 .

Показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала , що 21 березня 2015 року десь біля обідньої години перебувала у власному будинку та через відчинене вікно почула , що на подвір"ї відбувається сварка між її чоловіком ОСОБА_4 та їх сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Вона вийшла на двір та стала біля вхідних дверей. Оскільки на їх подвір"ї знаходиться паркан з профілю їй було видно лише погруддя її чоловіка ОСОБА_4 та сусіда ОСОБА_6 , а також чути голос сусідки ОСОБА_8 .. Спочатку їй було видно , що її чоловік стоїть навпроти ОСОБА_6 та свариться , а потім ОСОБА_6 не стало видно, а в голову її чоловіка полетіла частина цеглини, від якої її чоловік зумів ухилитися закрившись рукою. Потім їй знову стало видно ОСОБА_6 який зробив крок назустріч її чоловікові і його знову не стало видно. Після цього вона зайшла в будинок і більше нічого не бачила.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні показав, що він працює землевпорядником Бершадської міської ради. Щодо подій які відбувалися 21.03.2015 року йому нічого не відомо. Однак повідомив, що в 2014 року до нього в усній формі звернулася ОСОБА_10 , яка просила допомогти вирішити питання із співвласником багатоквартирного будинку щодо спільного користування прилеглою земельною ділянкою багатоквартирного будинку. Ним було здійснено виїзд по даному питанню та роз`яснено сторонам права користування спільною земельною ділянкою. Ніяких документів щодо прав на земельну ділянку, або єдиного документу, який посвідчує право спільної власності у сторін не було.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні показав, що біля восьми років тому він проживав в квартирі АДРЕСА_3 , яку в послідуюючому продав, та в якій на даний час проживає ОСОБА_4 . З сусідами Дудниками він знаходив спільну мову і конфліктів між ними не було.. Більшість фруктових дерев які на даний час ростуть на даному господарстві посаджено ним. Щодо подій, які відбулися 21.03.2016 року нічого повідомити не може.

Висновком експерта № 60 від 14 квітня 2015 року , з якого вбачається, що на момент первинного огляду при проведенні експертизи (14.04.15року) будь-яких видимих тілесних пошкоджень на голові, тулубі та кінцівках ОСОБА_6 не виявлено.

Виходячи з наданих медичних документів (історії хвороби № 4494 на ім"я ОСОБА_6 , даних рентгенограм хребта (від 21.03.15 та 02.04.15року), даних МРТ обстеження (протокол №4906а), даних консультативних заключень рентгенолога КУ Бершадської РЦПМСД, консультативних заключеннь лікаря рентгенолога доцента Вінницького медичного університету ОСОБА_13 ) у ОСОБА_6 станом на дату його надходження до лікарні та проведення рентгенобстеження 21.03.15року мали місце тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла першого поперекового хребця та складного компресійного, та одночасне фрагментарно-відривного перелому тіла четвертого поперекового хребця.

Виходячи з характеру та розташування ушкоджень вищевказаних хребців, механізм утворення цих ушкоджень був розгинально-згинальним. Тобто, ушкодження зазначених хребців, а особливо четвертого поперекового могло утворитися внаслідок падіння ОСОБА_6 , на спину з послідуючим співвдаренням поперекового відділку з тупою, твердою поверхнею, яка виступала над рівнем оточуючої поверхні пов`язаним з цим перерозгинанням тулубу (хребта) в поперековому відділку. Такий механізм міг мати місце внаслідок падіння ОСОБА_6 , на спину з положення стоячи на нерівну поверхню землі, або поверхню вкриту виступаючими тупими твердими предметами (уламками цегли, бетону, тощо).

Можливість утворення компресійних, а також компресійно-відривних переломів хребців в даному конкретному випадку при виключно прямій дії тупих твердих предметів на область проекції хребців є вкрай малоймовірною.

Рентгенологічна картина та характер переломів свідчить про те, що зазначені в п.1 ушкодження, могли утворитися 21.03.15року. За ступенем важкості тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому першого поперекового, компресійного та фрагментарно відривного перелому четвертого поперекового хребців відносяться де середнього ступеня важкості тілесних пошкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Також зазначено, що хворобливі зміни у хребті у вигляді остеохондрозу, могли явитися сприятливим фоном для утворення пошкоджень.

Довідкою Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування № 164 від 19.01.2016 року , з якої вбачається , що ОСОБА_6 , 1954 року народження житель м. Бершадь дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 21.03.2015 року по 06.04.2015 року з діагнозом: Фрагментарний перелом переднього краю L4. Остеохондроз поперекового відділу хребта . Спондильоз L2-L3.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що отриманні потерпілим ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися, внаслідок падіння ОСОБА_6 на спину з послідуючим співударянням поперекового відділу хребта з тупою, твердою поверхнею, яка виступала над рівнем оточуючої поверхні. Дані ушкодження могли утворитися як внаслідок однократного падіння, так і внаслідок двох, трьох падінь на спину, однак не могли утворитися внаслідок падіння на бік. Також пояснив, що вказані ушкодження могли утворитися внаслідок падіння потерпілого від поштовху сторонньої особи , так і при самостійному падінні на спину, тобто без дії сторонньої особи.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 05.11.2015 року та відеозаписом даного слідчого експерименту , з якого вбачається механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 (а.с. 61-63).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 23.11.2015 року та відеозаписом даного слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_4 відтворював обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 21.03.2015 року. (а.с. 64-67).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 20.11.2015 року та відеозаписом даного слідчого експерименту , під час якого свідок ОСОБА_9 показує обставини бійки , яка мала місце 21.03.2015 року. (а.с. 74-75).

Висновком експерта № 46 від 26.03.2015 року , з якого вбачається, що на момент проведення судово-медичної експертизи , станом на 27.03.2015 року , у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді саднини в області проекції лівого ліктьового суглобу та синця на спині . Всі вищевказані тілесні ушкодження , виходячи з характеру , могли утворитися внаслідок не менш як двократної дії тупих твердих предметів. При цьому , саднина в області проекції лівого ліктьового суглобу могла утворитися за 3-5 днів до моменту експертизи. В цей же період міг утворитися і синець на спині. За ступенем важкості тілесні ушкодження у вигляді саднини та синця відносяться до легких тілесних пошкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров"я. (а.с.85).

Постановою прокурора прокуратури Бершадського району ОСОБА_15 від 27.11.2015 року про перекваліфікацію діяння.( а.с. 87).

Протоколом проведення слідчого екперементу за участю потерпілого ОСОБА_6 від 25.06.2015 року, з якого вбачається механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 (а.с. 88).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 128 КК України, як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження .

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 128 КК України суд оцінює критично і вважає таку позицію обвинуваченого як спосіб захисту і бажання уникнути відповідальності за фактично скоєне, а його вина повністю доведена наступними доказами .

Так обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в своїх показах підтверджують факт сварки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ..

Свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 бачили, як обвинувачений та потерпілий стояли один навпроти одного , після чого ОСОБА_6 зник з їх поля зору.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила факт штовхання ОСОБА_4 її чоловіка , в результаті якого він падав на купу цегли .

Деякі розбіжності в показах ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд розцінює, як здатність людини по різному сприймати та передавати одній й тіж самі події.

Висновком судово-медичної експертизи встановлено факт наявності у потерпілого ОСОБА_6 21.03.2015 року тілесних ушкоджень у вигляді компресійного перелому тіла першого поперекового хребця та складного компресійного та одночасно фрагментарно-відривного перелому четвертого поперекового хребця, які могли утворитися внаслідок падіння ОСОБА_6 , на спину з послідуючим співвдаренням поперекового відділку з тупою, твердою поверхнею, яка виступала над рівнем оточуючої поверхні пов`язаним з цим перерозгинанням тулубу (хребта) в поперековому відділку. Такий механізм міг мати місце внаслідок падіння ОСОБА_6 , на спину з положення стоячи на нерівну поверхню землі, або поверхню вкриту виступаючими тупими твердими предметами (уламками цегли, бетону, тощо).

Висновком судово- медичної експертизи ОСОБА_4 встановлено факт наявності на його тілі тілесних ушкоджень у вигляді саднин в області проекції лівого суглобу та синця на спині , що свідчить про безпосередній контакт між обвинуваченм ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 під час сварки.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Обставин, що пом"якщують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставини , що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В ході судового розгляду справи потерпілим було заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень та витрати по справі в сумі 2378 грн. ( 1000 грн. витрати понесені на правову допомогу та 1378 грн. судового збору).
Заслухавши покази сторін та дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково.
Стягнення заявленої суми моральної шкоди в розмірі 40 000 гривень суд вважає завищеною та повністю цивільним позивачем не обгрунтованою та не забезпеченою доказами. Суд встановив, що цивільний позивач внаслідок вчинення відносно нього кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України переніс фізичний біль і моральні страждання у зв"язку з цим і тому суд вважає розумною та об"єктивно встановленою сумою стягнення заявленої цивільним позивачем моральної шкоди - п"ять тисяч гривень, яка є співмірною з понесеними стражданнями. Процесуальні витрати понесені потерпілим є документально підтвердженими, а тому підлягають стягненню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку 10 % в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 п"ять тисяч гривень моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1000 (одну тисячу) гривень витрат на оплату послуг адвоката, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень сплаченого судового збору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1