Провадження 1/127/20/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аракані Унцукульського району, республіка Дагестан, арійця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ДП «Вінницький Райагроліс», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України, - ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він згідно наказу ДДУПВП від 29.05.2002р. №37, наказу УДДУПВП у Вінницькій області від 03.06.2002р. №70, наказу ДДУПВП від 29.08.2008р. №66 о/с призначений начальником установи - директором підприємства установи Стрижавської ВК УДДУПВП у Вінницькій області (№81).

Враховуючи стаж роботи в системі ДДУПВП з 1989 року, ОСОБА_4 мав великий досвід і був добре ознайомлений зі своїми службовими обов'язками.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», органи та установи виконання покарань є правоохоронними органами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 101 КПК України 1960 року, начальник установ виконання покарань є органом дізнання. Згідно ст. ст. 94, 97 та 104 КПК України 1960 року, орган дізнання у разі безпосереднього виявлення ознак злочину не пізніше триденного строку повинен порушити кримінальну справу та передати її слідчому в строки, передбачені ст.108 КПК України 1960 року.

Згідно «Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання в кримінально-виконавчих установах», затвердженої наказом ДДУПВП від 22.10.2004р. №205 (далі Інструкція), начальник установи, отримавши інформацію про втечу засудженого дає розпорядження першому заступнику начальника установи: про підготовку анкетних даних на втікачів, виготовлення необхідної кількості орієнтировок; про організацію обшуку спальних та робочих місць втікачів; про формування інструктажу та відправлення за адресами оперативно розшукових груп; про організацію та проведення комплексу заходів з місцевого розшуку; про виставлення тимчасових розшукових постів на шляхах вірогідного пересування втікачів; про перевірку ІТЗО, засобів сигналізації, у разі необхідності, забезпечення охорони місця втечі. Згідно цієї ж Інструкції начальник установи особисто: прибуває до місця пригоди; уточнює обстановку, з`ясовує причини та обставини втечі; аналізує та оцінює ефективність вжитих заходів в розшуку по «гарячих слідах»; заслуховує доповідь начальника оперативної служби та вивчає відповідну інформацію; вносить корективи до вжитих заходів щодо організації розшуку; до прибуття старшого оперативного начальника особисто очолює створений штаб та здійснює безпосереднє керівництво розшуком; організовує взаємодію розшукових груп та нарядів установи з територіальними органами внутрішніх справ та іншими правоохоронними органами. Про причини та обставини втечі, а також організацію розшуку втікачів доповідає начальнику територіального органу управління Департаменту, інформує відповідні правоохоронні органи та місцеві органи влади.

Згідно вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 12.12.2007, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбував покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців у СВК №81 за вчинення злочину, передбаченого ст. 395 (71, 72) КК України. Згідно постанови від 16.09.2008 засудженого ОСОБА_6 01.10.2008 перевели в ДСР СВК № 81.

Приміщення ДСР СВК № 81 знаходиться за межами охоронюваної території, засуджені, які утримуються в дільниці, знаходиться не під охороною, а під наглядом, працюють поза установою та мають можливість виходу за межі ДСР.

В період часу кінець жовтня - початок листопада 2008 року в денну пору ОСОБА_6 , скориставшись полегшеними умовами тримання, втік із ДСР СВК № 81.

В СВК №81 мали місце і інші випадки втеч засуджених із ДСР. При цьому, кримінальні справи порушувались за даними фактами не завжди, чим грубо порушувались згадані вище норми закону. Зазвичай втікачів розшукували силами працівників установи через невеликий проміжок часу і повертали в установу. Про такі випадки в УДДУПВП у Вінницькій області не повідомлялось.

В силу займаної посади, власних службових повноважень та обов`язків ОСОБА_4 був достеменно проінформований підлеглими працівниками установи про факт втечі з дільниці соціальної реабілітації колонії у жовтні-листопаді 2008 року засудженого ОСОБА_6 , але виходячи за межі наданих йому прав та повноважень перевищивши їх надавав підлеглим вказівки про складання неправдивих документів щодо поміщення у травні 2009 року ОСОБА_6 до лікарні установи, подання його у грудні 2008 року на заміну покарання більш м`яким, а у лютому 2009 року на умовно-дострокове звільнення, сам складав такі документи з метою приховування факту втечі, проігнорувавши вимоги «Інструкції» та КПК України, про втечу засудженого ОСОБА_6 в УДДУПВП у Вінницькій області не повідомив, відповідні правоохоронні органи та місцеві органи влади офіційно не проінформував, кримінальну справу за фактом втечі за ст. 393 КК України не порушив, а лише організував заходи щодо розшуку втікача. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав істотної шкоди державним інтересам.

В подальшому, розуміючи , що ОСОБА_6 не спіймали і не має підстав сподіватись, що його знайдуть найближчим часом, ОСОБА_4 , щоб приховати факт його втечі у 2008 році, 03.06.2009 умисно, реалізуючи злочинний намір на вчинення службового підроблення, шляхом внесення у офіційний документ завідомо неправдивих відомостей, виніс постанову про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України за фактом втечі з місця позбавлення волі ОСОБА_6 , в яку вніс завідомо неправдиві дані про те, що втеча сталась 01.06.2009 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується досудовим слідством у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365 КК України перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони заподіяли істотну шкоду державним інтересам та ч. 1 ст. 366 КК України службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

В судовому засіданні під час судового слідства, захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття справи відносно ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України, оскільки встановлений законом строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності вже закінчився.

Підсудний ОСОБА_4 , якому роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності, її правові наслідки, підтримав заявлене клопотання та просив закрити кримінальну справу щодо нього саме з даної підстави, пояснивши, що правові наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності йому відомі та зрозумілі, розуміє, що наслідки не є реабілітуючими.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти закриття справи на даній стадії судового розгляду по строкам давності, оскільки строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності вже закінчився.

Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінальної справи, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.2 ст.11-1 КПК України суд в судовому засіданні за наявністю підстав, передбачених ст.49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку з закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 366 КК України), п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості (ч. 1 ст. 365 КК України).

Оскільки на день розгляду справи закінчились зазначені у ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, від слідства і суду ОСОБА_4 не ухилявся, не був засудженим за іншими злочинами, суд вважає необхідним, за наявності відповідного клопотання учасників процесу, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

В зв`язку із закриттям кримінальної справи підлягають скасуванню заходи забезпечення можливої конфіскації майна, встановлені постановами про накладення арешту та про заборону відчуження нерухомого майна (т. 7 а.с. 140-144), тому необхідно зняти арешт на майно підсудного, а саме 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведене, керуючись ст. 49 КК України, ч.2 ст. 11-1, ст. 248 КПК України ст. 49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінальної справи по строкам давності задовольнити.

Провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України - закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді підписки про невиїзд скасувати.

Скасувати заходи забезпечення можливої конфіскації майна, встановлені постановою слідчого прокуратури Бердичівського району Житомирської області від 16.07.2006 року, а саме зняти арешт із 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 .

Речові докази по справі, а саме: табелі обліку використання робочого часу засуджених СВК-81, які утримуються в ДСР за період із жовтня 2008 року по травень 2009 року; рапорт начальника АПР лікарні ОСОБА_7 від 06.05.2009 року; медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_6 № 280; постанова про направлення ОСОБА_6 на стаціонарне лікування від 06.05.2009 року; медична (амбулаторна) карта ОСОБА_6 ; журнал № 1166н/т реєстрації прийому хворих по терапевтичному відділенню МОЛ-81; журнал № 1153 поіменної перевірки наявності засуджених СВК-81 за період із 06.11.2008 року по 11.04.2009 року; ксерокопії частини Книги наказів про працевлаштування і зняття з оплачуваних робіт робітників з числа засуджених по підприємству Стрижавської ВК-81 №1229; три журнали обліку флюорографічних досліджень Стрижавської ВК-81; особова справа засудженого ОСОБА_6 ; індивідуальна програма соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим ОСОБА_6 ; журнал №1206 н/т поіменної перевірки наявності засуджених СВК-81 починаючи з 26.05.2009 року; накази про забезпечення охорони та нагляду на добу по Стрижавській ВК-81 за період з 30.09.2008 року по 01.11.2008 року; відомості про забезпечення нагляду на добу Стрижавській ВК-81; журнал № 72 лікарських призначень Стрижавської ВК-81 за період з 10.09.2008 року по 15.05.2008 року; журнал прийому здачі чергувань № 540 УДДУПВП у Вінницькій області; журнал прийому здачі чергувань № 586 УДДУПВП у Вінницькій області; журнал № 1024 н/т обліку рапортів про порушення режиму та інших повідомлень про правопорушення в СВК-81 за період з 01.01.2008 року по 07.08.2009 року; журнал № 1152 н/т рапортів приймання-здачі чергування СВК-81 за період з 06.11.2008 року по 18.08.2009 року; журнал перевірки санітарного стану на дільниці соціальної реабілітації медичними працівниками Стрижавської виправної колонії № 81 за період з 19.04.2009 року по 25.11.2009 року; клаптик паперу із номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який надала свідок ОСОБА_8 під час допиту 10.12.2009 року; лист ОСОБА_6 від 17.10.2008 року та конверт; постові відомості варти з охорони Стрижавської виправної колонії № 81 за № 126 за 06-07.05.2009 року і № 150 за 30-31.05.2009 року та ксерокопія рапорту начальника АПВ ОСОБА_7 від 06.05.2009 року; постанова про порушення кримінальної справи за фактом втечі ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 393 КК України від 03.06.2009 року, що зберігаються при справі залишити при матеріалах кримінальної справи.

На постанову суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: