Справа № 361/4872/16-к
Провадження № 1-кп/361/301/16
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
10 жовтня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України
В С Т А Н О В И В:
В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, який підсудний вказаному суду.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 , її захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , проти цього не заперечували.
Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.277 КПК України повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрююється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості щодо обвинуваченог, виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувальний акт, направлений до суду, щодо обвинуваченої ОСОБА_6 як того вимагає ст.291 ч.2 п.5 КПК України, не відповідає вищенаведеним вимогам. На думку суду в обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, а потім зазначити конкретне обвинувачення щодо обвинуваченої, тобто вказати в чому вона обвинувачується і вказати кваліфікацію її протиправних дій, згідно з статтею КК України, які діяли на час вчинення інкримінованого їй злочину.
На думку суду, органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна сторона кримінального правопорушення) обвинуваченої , а саме, не вказано точного часу та конкретного місця вчинення злочину, а також конкретного способу його вчинення , а саме , коли , де та при яких обставинах обвинуваченою було вчинено незаконне заволодіння майном ТОВ «Інтерметалпласт». Зокрема обвинуваченій інкримінується вчинення понад ста епізодів злочинної діяльності, однак як вбачається з обвинувального акту, в жодному епізоді злочину не вказано конкретного часу їх вчинення, при тому, що зокрема в день 01.09.14 було вчинено дев`ть епізодів злочину, 10.09.14 та 28.09.14 по шість епізодів, а 04.09.14, 05.09.14, 25.09.14, 26.09.14 та 14.10.14 було вчинено по три різних злочини. При цьому фактичні обставини кримінальних правопорушень викладено неконкретно, поверхово, вони містять суперечності. Так ОСОБА_6 обвинувачується у заволодінні майном шляхом обману(шахрайстві), а у фактичних обставинах справи та в тексті її обвинувачення за ст..190 КК України вказано, що вона вчиняла свої дії зловживаючи довірою заступника директора, при чому, в чому саме полягало зловживання довірою в обвинуваченні не зазначено, що є порушенням вимог, при складанні обвинувального акту, щодо його форми та змісту .
Крім того в жодному з епізодів не вказаний конкретно предмет злочину- шахрайства, а саме майно, яке повинне характеризуватись сукупністю певних ознак : право власності, вартість, та належність до предметів матеріального світу. Однак у обвинувальному акті предмет шахрайства зазначено як товар, без зазначення його родових чи індивідуальних особливостей. Відсутність таких відомостей також свідчить про неконкретність обвинувачення.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо ОСОБА_6 прокурор порушив вимоги чинного законодавства, оскільки відсутність конкретного висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченої, в тому числі і право на захист.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_6 захисту своїх прав.
Таким чином, на думку суду, неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд, -
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Ухвала може бути оскаржена, учасниками процесу, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1