Справа № 392/306/16-к
провадження 1-кп/392/62/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
секретаря ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мала Виска кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 10 вересня 2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Хмельове Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працює механізатором у ФГ «Віра-Вікторія», зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області 01 березня 2004 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 12 лютого 2010 року з невідбутим строком покрання 1 рік 9 місяців,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Леніне, Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, при наступних обставинах.
16 вересня 2014 року близько 11 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи на території Фермерського господарства «Віра-Вікторія» розташованого за адресою: Кіровоградська обл., Маловисківський р-н, с. Кіровка, вул. Карла Маркса, 2, діючи умисно, за попередньою змовою, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через відкриті двері проникли до приміщення складу, звідки викрали 2 (дві) автомобільні гумові покришки до автомбіля марки «УАЗ», які належали на праві власності громадянину ОСОБА_3 .
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з викраденим майном зникли з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3600,00 грн.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.
Потерпілим до обвинувачених цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю свою вину в пред`явленому обвинуваченні і показав, що 16 вересня 2014 року він разом із ОСОБА_7 перебували на території Фермерського господарства «Віра-Вікторія», що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Маловисківський р-н, с. Кіровка, вул. Карла Маркса, 2, і домовилися між собою про вчинення крадіжки 2 (двох) автомобільних гумових покришок та з метою її вчинення зайшли через незачинені двері до приміщення складу звідки викрали 2 (дві) автомобільні гумові покришки до автомбіля марки «УАЗ», якими розпорядилися шляхом їхнього продажу, а виручені від їх продажу грошові кошти витратили на власні потреби.
Обвинувачений ОСОБА_7 визнав повністю свою вину в пред`явленому обвинуваченні і показав, що 16 вересня 2014 року він разом із ОСОБА_6 перебували на території Фермерського господарства «Віра-Вікторія», що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Маловисківський р-н, с. Кіровка, вул. Карла Маркса, 2, і домовилися між собою про вчинення крадіжки 2 (двох) автомобільних гумових покришок та з метою її вчинення зайшли через незачинені двері до приміщення складу звідки викрали 2 (дві) автомобільні гумові покришки до автомбіля марки «УАЗ», якими розпорядилися шляхом їхнього продажу, а виручені від їх продажу грошові кошти витратили на власні потреби.
Показання обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні даного злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та відсутності сумнівів у добровільності позиції учасників, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними злочину, а їхні дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб
Призначаючи обвинуваченим покарання суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 185 КК України віднесено законом до злочинів середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді арешту, обмеженням волі та позбавленням волі.
Для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд не вбачає законних підстав, оскільки покарання у виді позбавлення волі для обвинувачених є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, негативних характеризуючих даних судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Тому, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи відсутність тяжких наслідків та особи винних, а також те, що потерпілий ОСОБА_3 у своїй заяві суду зазначає, що не має претензій майнового характеру до обвинувачених, суд дійшов до висновку про можливість їх виправлення без відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України та призначивши мінімальну міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 України, підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України суд не вбачає.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України,
у х в а л и в:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України і призначити покарання кожному 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 КК України зобов`язати засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 20,00 грн. (двадцять гривень 00 коп.).
Речові докази: 2 (дві) автомобільні гумові покришки 6,50 х 16 моделі «Я 101» до автомобіля марки «УАЗ», що належать ОСОБА_3 та передані йому на зберігання слід залишити власнику, як йому належні.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1