Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 1-кс/711/3163/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області від 13 листопада 2015 року про відмову у визнанні потерпілим , -

В с т а н о в и л а :

Скаржник ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області від 13 листопада 2015 року про відмову у визнанні потерпілим . Свою скаргу мотивує тим, що в провадженні слідчого ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №000327, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5.11.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 , ч.2 ст.366 КК України.

Відповідно до фабули , слідчий СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 , під час розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з метою фальсифікації кримінальної справи відносно останніх, штучно створюючи організоване злочинне угрупування для підвищення своїх показників, розкриття злочинів для свого подальшого кар`єрного зросту, сфальсифікував матеріали кримінальної справи шляхом відображення в протоколі додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_7 від 17 листопада 2011 року інформацію, яка насправді не надавалась допитуваним, чим здійснив службове підроблення.

ОСОБА_7 12.11.2015 року подав клопотання слідчому ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 з проханням залучити його до провадження як потерпілого.

17.11.2015 року поштовим зв`язком від слідчого ОСОБА_5 гр.. ОСОБА_9 було отримано постанову від 17.11.2015 року у рамках кримінального провадження про відмову у визнанні його потерпілим, з якою він ознайомився.

Свою відмову у визнанні його потерпілим слідчий ОСОБА_5 обґрунтовує тим , що в ході досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які вказували б про завдання йому , а також ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 моральної, фізичної або матеріальної шкоди , у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання його та інших потерпілими у кримінальному провадженні.

Вважає постанову слідчого ОСОБА_5 від 13 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про залучення його в якості потерпілого незаконною та необґрунтованою.

Відповідно до ст..55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви, про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із цього, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням.

Також необхідно враховувати факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинуваченим вироком суду.

Станом на теперішній час в ході досудового розслідування слідчим ОСОБА_5 встановлено , що за результатами розгляду кримінальної справи по якій його звинувачують, виносилось ряд процесуальних рішень (вироків, ухвал) та ще вироком Черкаського районного суду від 28.10.2013 року протокол додаткового допиту як обвинуваченого ОСОБА_7 від 17.11.2011 року визнано недопустимим доказом, у зв`язку з чим ніяких правових наслідків інформація, наявна в ньому, зі слів слідчого не створює.

Вважає, що неправомірні дії слідчого СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 призвели до того, що його звинуватили в скоєнні злочинів, яких він не скоював внаслідок чого його незаконно звинуватили в скоєнні злочинів , передбачених ч.ч.2 та 3 ст.187 КК України , що обтяжило його становище та чим завдано моральної шкоди.

У колективній заяві про вчинення кримінального правопорушення, в заяві про визнання його потерпілим від 12.11.2015 року зазначено всі необхідні дані, які підтверджують факт спричинення йому моральної шкоди протиправною поведінкою слідчого ОСОБА_8 , які були спрямовані відносно нього та інших, оскільки він, як службова особа, штучно створив умови для правової кваліфікації групи осіб його , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , як організованого злочинного угрупування, якого насправді ніколи не існувало.

Тобто, були створені умови та обставини за яких він мав бути притягнутий до кримінальної відповідальності за злочини , яких не скоював та сфальсифікував доказ його вини.

Вважає, що в результаті цього, відносно нього безпідставно було розпочато кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.187 КК України, що призвело до порушення та обмеження його конституційних прав, які виразилися в тому , що його було оголошено в розшук, він покинув місце свого постійного проживання та переховувався від незаконного затримання з метою уникнути незаконного арешту. Протягом семи місяців він був позбавлений свободи пересування, можливості брати участь у громадянському та політичному житті суспільства, порушено презумпцію невинуватості та його право на всебічне, неупереджене та об`єктивне досудове слідство.

Крім того , вищевказаними діями йому завдано моральної шкоди, яка виражається в порушенні життєвих зв`язків, оскільки кримінальна справа набула небаченого розголосу, всі газети, телекомпанії писали та говорили , що було затримано злочинне організоване угрупування учасником якого він є.

Отже, факт вчиненого кримінального правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України відносно нього містить достатні дані про нанесення йому шкоди даним кримінальним правопорушенням.

В зв`язку з цим просить суд скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 13.11.2015 року про відмову у визнанні його потерпілим та постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого залучити його до кримінального провадження №0000327 як потерпілого.

Скаржник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити.

Прокурори та ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу не визнали та просили в скарзі відмовити, так як вважають , що постанова законна та обгрунтована, а заявником пропущеновстанвлений законом строк зверення зі скаргою до суду.

Заслухавши скаржника ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_14 , слідчого думку прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги. Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 13.11.2015 року відмовлено у визнанні його потерпілим, а тому, він є особою, яка має право на оскарження вказаної постанови.

Судом встановлено , що 12 листопада 2015 року ОСОБА_7 звернувся з письмовою заявою до слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 000327 від 5.11.2015 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України про залучення його до кримінального провадження як потерпілого та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

17.11.2015 року скаржник отримав постанову слідчого ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 13.11.2015 року про відмову в задоволенні його заяви - клопотання .

Також з матеріалів кримінального провадження , встановлено , що 4 листопада 2015 року за вихідним номером 216 до прокурора Черкаської області адресовано колективну заяву громадської організації «Організований захист громадян» про зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення слідчим СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст..366 КК України та розпочати розслідування.

Також, встановлено , що 5.11.2015 року дане колективне звернення ГО «Організований захист громадян» прокурором задоволено , до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення цієї організації про кримінальне правопорушення , передбачене ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України щодо слідчого СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 .

Відповідно до вказаної колективної заяви , вказується , що з метою фальсифікації кримінальної справи відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , штучно створюючи організоване злочинне угрупування для підвищення показників, розкриття злочинів для свого подальшого кар`єрного зросту, слідчий ОСОБА_8 сфабрикував матеріали кримінальної справи шляхом відображення в протоколі додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_7 від 17.11.2011 року інформацію, яка насправді не надавалася допитуваним, тобто, здійснив службове підроблення.

Таким чином , із змісту фабули кримінальних правопорушень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5.11.2015 року , попередньо кваліфікованих за ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України , вбачається , що ці правопорушення вчинені відносно певного кола осіб, в тому числі і відносно заявника ОСОБА_7 .

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної ( завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди ) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого ). Перевірка , розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачається, тому, статус потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов. Права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце йому передувати.

Нормами КПК України передбачено право слідчих органів відмовити у визнанні особи потерпілим . Умовою для цього є наявність очевидних і достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження, як потерпілою, подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України. Очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим і може полягати, зокрема, у тому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення ; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою ; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ст.55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства) ; неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально правової характеристики кримінального правопорушення.

Рішення слідчого і прокурора про відмову у визнанні особи потерпілою оформляється вмотивованою постановою , яка складається відповідно правил ст.110 КПК України і може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому главою 26 КПК України.

Оскільки рішення про визнання особи потерпілим вправі приймати і суд, то суду також надається право приймати рішення про відмову у визнанні особи потерпілим, яке оформляється ухвалою і може бути оскаржено в апеляційному порядку .

Прийняття рішення про відмову у визнанні особи потерпілою не перешкоджає можливості визнання її заявником або свідком. Одночасно з поданням відповідної заяви потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, передбачені ст..ст.56 і 57 КПК України. Обов`язок вручити потерпілому відповідну пам`ятку залежно від форми волевиявлення на визнання особи потерпілим покладається на особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити з того , що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також, необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду.

Таким чином , на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт. При цьому , для визнання особи потерпілою достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів шкоди. Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі. Процесуальною формою такого волевиявлення може бути:

- подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР та служить передумовою для початку досудового розслідування

- подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації.

Узагальнюючи вищенаведене та враховуючи обставини справи в їх сукупності, встановлено , що :

- фабула кримінальних правопорушень, попередньо кваліфікованих за ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України та внесених прокурором до ЄРДР свідчить , що ці правопорушення вчинені відносно певного кола осіб, в тому числі і відносно заявника ОСОБА_10 , тобто, стосуються безпосередньо і заявника. Факт внесення заяви до ЄРДР включає в себе і дані про події та склад кримінального правопорушення , такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Розуміється , що якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. Сам заявник здійснив волевиявлення на визнання його потерпілим ,про що звернувся з відповідною заявою до слідчого прокуратури . Фактичне завдання кримінальним правопорушенням моральної шкоди , суд вважає, що вказані заявником обставини позбавлення свободи, оголошення в розшук, розголос в засобах масової інформації про особу правопорушника , тощо , в разі доведення, можуть свідчити про наявність спричинення такої моральної шкоди та при цьому необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду.

Таким чином , на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт. Наявність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою.

В зв`язку з цим , слідчий суддя вважає, що заява про визнання потерпілим за вищевикладених обставин , обґрунтована , оскільки кримінальні правопорушення стосуються безпосередньо заявника, він є особою яка звернулася до правоохоронних органів за захистом порушених прав та свобод, дані звернення про вчинення кримінального правопорушення занесені до ЄРДР, а тому , ОСОБА_7 має бути визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Оскільки слідчим прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_10 , то оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 304, 305,306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвалила:

Скаргу задовольнити. Постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 13 листопада 2015 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000327 від 05.11.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1