Справа № 212/8973/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , цивільного відповідача ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 19.02.2013 року,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 19.02.2013 року.

Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти призначення до судового розгляду заперечували. Звернули увагу суду, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам КПК України. Просили повернути обвинувальний акт з підстав невідповідності його нормам кримінально-процесуального законодавства.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_7 просила призначити справу до судового розгляду, підстав для повернення обвинувального акту не вбачає.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, представника цивільного відповідача, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам чинного законодавства України, а саме:

Відповідно до ст. 291 КПК України (в редакції чинній на момент процесуальних правовідносин) до обвинувального акта, серед іншого, додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором ці вимоги кримінального процесуального закону не виконані.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що "розмір шкоди - завданої кримінальним правопорушенням - 21.09.2010 року потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов на суму 179346 гривень 80 копійок. Копії позовної заяви вручені." (а.с.2, т.4).

Згідно наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_4 , від 27.09.2013р. він отримав у прокурора по провадженню копію обвинувального акта та реєстр, щодо отримання копії цивільного позову розписка відсутня (а.с.5,т.4).

Проте, діючим кримінально-процесуальним законодавством передбачено підтвердження вручення цивільного позову підозрюваному та цивільному відповідачу копій цивільного позову виключно у вигляді розписки. Такі розписки до обвинувального акту не додано (а.с. 6, т.4). Що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, повідомлення про внесення відомостей, які можуть свідчити про вчиненні кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початок досудового розслідування (ст.214 КПК України), помітка про ознайомлення сторони захисту, потерпілого з матеріалами досудового розслідування до його завершення, інформація про кожну проведену слідчу (розшукову) дію, данні про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст.290 КПК України); зазначення в певній послідовності про прийняті під час досудового розслідування рішення, зокрема, вручення письмового повідомлення про підозру, постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді, суду, які містять найменування документа, дату прийняття рішення, предмет урегульованих відносин, наслідки для відповідних учасників цієї процесуальної ситуації, всі обставини, пов`язані із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження (дати прийняття, строк застосування), які приймаються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Разом з тим, слідчий при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування та обвинувального акту і прокурор при його затвердженні цих вимог закону не дотрималися.

Відповідно до реєстру зазначено, що обвинувальний висновок відносно ОСОБА_4 складався 31.05.2010 року, відомостей про складання інших обвинувальних висновків чи обвинувальних актів не має, а отже є не зрозумілим неодноразова зміна статусу ОСОБА_4 з обвинуваченого на підозрюваного і навпаки, що унеможливлює аналіз відповідності обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального законодавства, зокрема в частині ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження та проведення інших необхідних процесуальних дій.

До того ж, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК, включає три обовязкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (в конкретному випадку смерть потерпілого), причинний зв`язок між діянням і наслідками.

У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного звязку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку, що в обвинувальному акті не зазначено.

Вказані протиріччя є перешкодою для призначення судового засідання, оскільки таке протиріччя не є передумовою забезпеченням справедливого судового розгляду, на що було звернуто увагу у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.03.1999 року «Пелісьє та Сассі проти Франції», де констатовано, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зокрема, передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає за необхідне зауважити, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дає оцінку ні пред`явленому обвинуваченню, ні правовій кваліфікації.

Можливість зміни обвинувачення в суді не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правова кваліфікація повинна чітко відповідати нормі закону України про кримінальну відповідальність і не допускає довільного трактування, а зміна обвинувачення в суді згідно з ч.1 ст.338 КПК України відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків обвинувального акта.

Оскільки зазначені вище грубі порушення вимог кримінального процесуального законодавства України унеможливлюють розгляд кримінального провадження судом з дотриманням принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України, та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України та усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 ч. 2 ст.286 КК Українивнесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060від 19.02.2013 року, повернути прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 2 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1