Справа №705/6550/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2016 року м. Умань Черкаської області
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умані Черкаської області, громадянки України, освіта вища, непрацюючої, заміжньої, має на утриманні дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
цивільних позивачів ОСОБА_10 , ОСОБА_11
ОСОБА_4 , 08.10.2015, приблизно о 18 год. 53 хв., керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись на перехресті вулиць Жовтневої Революції та Свердлова, м. Умань, діючи умисно, порушуючи вимоги п. 2.3. «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну); 12.3 (У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди); 13.1 (Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу) Правил дорожнього руху, не врахувала дорожню обстановку, не впоралась з керуванням і, через її злочинну недбалість, здійснила зіткнення з автомобілем марки «Toyota-Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , 1958 року народження, в результаті чого автомобіль «Toyota-Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від вказаного удару, по інерції руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автобусом марки «Mersedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 .
У наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які тканини та дрібні садна в ділянці верхньої повіки лівого ока, забій м`яких тканин обличчя, забійної рани м`яких тканин в ділянці лівого колінного суглобу, закритого перелому правої п`яткової кістки, останнє з яких, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 946 від 19.10.2015, відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «Mersedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , а саме: вимог п.п. 2.3. «б»; 12.3; 13.1 Правил дорожнього руху, згідно з висновком автотехнічної експертизи № 4/433 від 22.10.2015 знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
З урахуванням визнання обвинуваченим повністю винуватості у вчиненні наведеного вище суспільно небезпечного діяння, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються часу, місця, механізму кримінального правопорушення і його наслідків в частині заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, форми вини та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, потерпілого, документами, що характеризують особу обвинуваченого, містять відомості про речові докази і розмір судових витрат, а також дослідженням доказів, якими потерпіла і цивільні позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги до обвинуваченої.
Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого їй обвинувачення визнала повністю, показала, що дійсно вчинила те діяння, в якому її обвинувачено; сказала, що щиро розкаюється у вчиненому. Зазначила, що завдану потерпілій та цивільним позивачам матеріальну шкоду буде відшкодовувати, але ті суми матеріальної шкоди, які заявлені ними в цьому кримінальному провадженні, і вимогу потерпілої про відшкодування моральної шкоди вважає необґрунтовано завищеними, що в межах страхового відшкодування завдану шкоду повинна компенсувати страхова компанія, а не вона, і тому цивільні позови не визнає.
Обвинувачена ОСОБА_4 під час допиту в суді показала, що вона 08.10.2015 приблизно о 19 годині, керувала автомобілем «Mersedes-Benz Vito» та рухалась по вулиці Жовтневої Революції, м. Умань, в сторону міського відділу міліції. Не побачивши вчасно автомобіль «Toyota-Corolla» на перехресті з вул. Свердлова, не загальмувала і допустила наїзд на нього, через що «Toyota-Corolla», під керуванням ОСОБА_9 , продовжила рух, виїхала на зустрічну смугу руху і зіткнулася з автобусом марки «Mersedes-Benz 312 D», який належить ОСОБА_11 . Після ДТП хтось викликав працівників ДАІ та швидку.
Потерпіла ОСОБА_9 під час допиту в суді показала, що вона, керуючи автомобілем «Toyota-Corolla», приблизно о 19 годині 08.10.2015, рухалася по вул. Жовтневої Революції, м. Умань. На перехресті з вул. Свердлова зупинилася перед здійсненням повороту ліворуч і пропускала зустрічні автомобілі, і тоді відбувся удар в задню частину її автомобіля, через що її винесло на зустрічну смугу руху і її автомобіль врізався в автобус «Mersedes-Benz» ОСОБА_11 . Спрацювали подушки безпеки. Потім вона відчула біль в ногах. На місці ДТП обвинувачена ОСОБА_4 ніякої допомоги їй не надавала, швидку допомогу викликали сторонні люди. З місця події її відвезли в Уманську міську лікарню, вкололи обезболююче та наклали гіпс на праву ногу була роздроблена п`яткова кістка. Експерт встановив, що тілесне ушкодження середньої тяжкості. У лікарі в Києві їй робили операцію, вона досі проходить лікування.
Допитавши обвинувачену, потерпілу, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченої, оцінивши фактичні обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище діянні доведена. Дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, непрацююча, заміжня, має на утриманні двох дітей, у тому числі малолітнього сина 2005 року народження; що раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху; та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої, є її щире каяття.
Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, в суді не встановлено.
Враховуючи наведені вище обставини, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів є покарання, не пов`язане з її ізоляцією від суспільства, у виді штрафу, призначеному в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, та без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався. Прокурор клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу суду не подавав, тому підстави для застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи № 4/433 від 22.10.2015 в сумі 368,28 гривень відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів транспортних засобів та компакт-диску з відеозаписом ДТП вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 489,10 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн. підлягає задоволенню частково, враховуючи такі обставини.
Відповідно до норм ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Розмір майнової шкоди витрат на лікування потерпілої ОСОБА_9 підтверджений в суді показами потерпілої щодо періодів та закладів, де вона проходила лікування, історіями її хвороби, епікризом, записами в її медичній книжці та рахунками і квитанціями про придбання ліків та виробів медичного призначення (а.с. 54, 55, 56-68, 48-53).
Враховуючи наведене, цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування понесених нею витрат на лікування на загальну суму 13 489,10 грн. підлягає задоволенню.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується собою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).
З урахуванням форми вини у виді злочинної недбалості ОСОБА_4 щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , перенесених останньою душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з істотним для неї ушкодженням здоров`я, яке триває вже вісім місяців, внаслідок ДТП, необхідністю проходження довготривалого лікування, зміни свого способу життя, позбавлення можливості працювати та повноцінно підтримувати відносини з близькими і рідними, враховуючи засади розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України), суд дійшов висновку, що цивільний позов у частині вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 25 000,00 грн.
Цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_4 на її користь відшкодування матеріального збитку, завданого в наслідок пошкодження автомобіля «Mersedes-Benz 312 D», р.н. НОМЕР_3 , який належить їй на праві власності в сумі 333 517,90 грн., підлягає задоволенню частково, враховуючи такі мотиви.
Згідно з Висновком експерта №33 від 19.10.2015 (а.с. 162-186) розмір матеріального збитку, завданого автобусу «Mersedes-Benz 312 D», р.н. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження при ДТП становить 148 872,00 грн. Експертиза була проведена експертом ОСОБА_13 (свідоцтво № 957 від 12.12.2014), який під час допиту як експерта в суді, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерта і приведеним до присяги експерта, підтвердив достовірність зробленого ним висновку про розмір матеріального збитку в сумі 148 872,00 грн. Зазначив, що сума збитку визначена ним як ринкова вартість транспортного засобу на день завершення проведення експертизи, оскільки вартість відновлювального ремонту більше ніж в два рази перевищує ринкову вартість самого транспортного засобу і тому його проведення є недоцільним.
Заявлена позивачем ОСОБА_11 сума матеріальної шкоди 333 517,90 грн., яку вона просить стягнути з обвинуваченої, на думку суду, підлягає задоволенню частково, враховуючи такі обставини. Згідно з дослідницькою частиною Висновку експерта № 33 від 19.10.2015 сума 333 517,90 грн. є вартістю відновлювального ремонту автобуса без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу, за вирахуванням 50 000,00 грн. ліміту відповідальності страхової компанії за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якій застрахована відповідальність ОСОБА_4 .
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Стаття 1187 ЦК України передбачає порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів. При цьому шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом.
Визначення розміру завданої шкоди майну ОСОБА_11 на основі ринкової вартості автобусу, оскільки його відновлювальний ремонт перевищує ринкову вартість, відповідає вимогам статті 30 «Шкода, пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також ч. 2 ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» (а.с. 160, 168, 188). Ліміт відповідальності на одного потерпілого становить 50 000,00 грн. за шкоду, завдану майну.
Ураховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 підлягає задоволенню в сумі 98 872,00 грн., що дорівнює розміру матеріального збитку, визначеного у Висновку експерта № 33 від 19.10.2015, 148 872,00 грн., за вирахуванням 50 000,00 грн., які цивільному позивачу, на її думку, повинна відшкодувати страхова компанія ОСОБА_4 ПАТ НАСК «Оранта». Також на користь ОСОБА_11 підлягає стягненню сума витрат, які цивільний позивач понесла для відновлення свого порушеного права, 1000,00 грн., які вона сплатила за здійснення виїзду і огляду транспортного засобу та виконання експертизи (а.с. 161).
Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota-Corolla», р.н. НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, в сумі 213 940 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд враховує наведені вище норми Цивільного кодексу України, що регулюють питання відшкодування майнової шкоди, а також такі фактичні обставини. Розмір матеріального збитку в суді підтверджений належним та допустимим доказом висновком експерта № 39 від 25.11.2015 (а.с. 78-101). Експертиза була проведена експертом ОСОБА_13 (свідоцтво № 957 від 12.12.2014), який під час допиту як експерта в суді, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерта і приведеним до присяги експерта, підтвердив достовірність зробленого ним висновку про розмір матеріального збитку. Зазначив, що сума збитку визначена як ринкова вартість транспортного засобу на день завершення проведення експертизи, оскільки вартість відновлювального ремонту є в півтора рази більшою і тому його проведення є недоцільним.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» (а.с. 160, 168, 188).
Верховний Суд України у справі № 6-2808цс15 зробив правовий висновок щодо застосування положень ст. 1194 ЦК України, який згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судом при застосуванні відповідної норми права. Верховний Суд України визначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що позиція обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника про те, що цивільні позови потерпілої та цивільних позивачів не підлягають задоволенню в частині стягнення відшкодування майнової шкоди через непред`явлення позову до страхової компанії, в якій застрахувала свою цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4 , є необґрунтованою і не відповідає діючому законодавству України, яким врегульовані питання відшкодування такої шкоди.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 100, 124, 127, 129, 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 28 копійок
Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 489 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 10 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автобусу «Mersedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в сумі 99 872 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 213 940 (двісті тринадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень.
Речові докази у провадженні (а.с. 24):
- автомобіль марки «Mersedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Уманського ВП ГУНП в Черкаській області по вул. Незалежності, 35, м. Умань Черкаської області, повернути за належністю ОСОБА_4 ;
- автомобіль марки «Toyota-Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Уманського ВП ГУНП в Черкаській області по вул. Незалежності, 35, м. Умань Черкаської області, повернути за належністю ОСОБА_10 ;
- автобус «Mersedes-Benz 312 D», р.н. НОМЕР_3 , повернутий власнику ОСОБА_11 , залишити останній за належністю;
- компакт-диск з відеозаписом обставин ДТП з камери відеоспостереження Уманського МВ УМВС України в Черкаській області, який зберігається при матеріалах кримінального провадження в сторони обвинувачення, залишити у матеріалах кримінального провадження в сторони обвинувачення.
Арешт, накладений ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2015 з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_9 на 2/3 частки у праві приватної власності ОСОБА_14 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) в квартирі АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 15071821; та з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_10 на транспортний засіб Mercedes-Benz, модель Vito 111 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 , виданого 21.12.2013 Уманським ВРЕР УДАІ УМВС України в Черкаській області, та заборону відчуження вказаного майна залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити потерпілому, цивільним позивачам, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий-суддя ОСОБА_1