Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2034/16-к
н/п 1-кп/490/379/2016
ВИРОК
Іменем України
19 травня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000526, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, одруженим, раніше не судимим, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
21 листопада 2015 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 з фасаду будівлі кафетерію "Блюз", що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Московська, 47, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрав майно ОСОБА_5 загальною вартістю 459 грн. 90 коп., а саме навісний світильник "Бра" з світодіодною лампою, з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього, 22 листопада 2015 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 з фасаду тієї ж будівлі, повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрав майно ОСОБА_5 загальною вартістю 459 грн. 90 коп., а саме навісний світильник "Бра" з світодіодною лампою, з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно 21 листопада 2015 року, близько 01 год., він, знаходячись на вулиці Московській в м. Миколаєві, побачив на фасаді будівлі кафе "плафон", який, оскільки хотів їсти, таємно викрав і продав, а на виручені кошти купив продукти харчування, та, крім цього, що аналогічним чином з того ж місця наступного дня, близько 02 год., він знову викрав аналогічний "плафон", який також продав тій же особі, і також виручені від цього гроші витратив на придбання продуктів харчування. Пізніше, після того, як його було встановлено працівниками поліції, він забрав викрадені ним "плафони" і добровільно видав їх поліції. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка - таємне викрадення чужого майна, та за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка - таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисні злочини середньої тяжкості, його особу, а саме те, він є раніше не судимим, має певне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його пом`якшують, щире каяття і добровільне відшкодування шкоди, завданої злочинами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - один місяць арешту, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - один рік обмеження волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів - покарання у виді обмеження волі строком на один рік, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчинених ним злочинів.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 є раніше не судимим, має певне місце проживання, щиро покаявся у вчинених злочинах та добровільно відшкодував шкоду, завдану злочинами, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Речові докази - два навісні світильники "Бра", що є власністю потерпілого ОСОБА_5 та віддані йому на збереження до рішення суду, виходячи з положень п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, слід вважати повернутими за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на один місяць;

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, покласти ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази - два навісні світильники "Бра", що є власністю потерпілого ОСОБА_5 та віддані йому на збереження до рішення суду, - вважати повернутими за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: