Справа № 201/6310/16-к
Провадження № - 1кп/201/244/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001422 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, студента МВДУ м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Воровського, Близнюківського району, Харківської області, МВДУ м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 .

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

законний представник ОСОБА_7

спеціалісти ОСОБА_8

ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 із неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановленому місці та час, вступили у попередню злочинну змову на вчинення тяжкого умисного злочину, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб. Після чого, співучасники злочину 31.04.2016 приблизно о 19 годині 30 хвилин прибули до спортивного комплексу ДНУ, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Героїв, буд. 32, де побачили раніше незнайомих чоловіків, а саме потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сподіваючись на те, що у вказаних чоловіків при собі мається матеріальні цінності, які співучасники злочину визначили як об`єкт свого спільного злочинного посягання, діючи спільно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, під надуманим приводом «підкурити», зупинили потерпілих. Згідно розподілених ролей між собою, співучасники злочину, дії яких охоплено єдиним злочинним корисливим умислом, підійшли до потерпілих. ОСОБА_3 , згідно відведеної ролі, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , а неповнолітній ОСОБА_4 , згідно відведеної ролі, підійшов до потерпілого ОСОБА_11 .

Далі, реалізовуючи свій спільний єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи, що своїми спільними діями вони вчиняють умисний злочин, ОСОБА_3 , згідно відведеної ролі, з метою подолання опору потерпілого, наніс один удар своєю правою рукою стиснутої у кулак в обличчя потерпілого ОСОБА_10 , а саме в область лівої сторони обличчя, та одразу наніс три удари своєю лівою рукою стиснутою у кулак в обличчя потерпілого ОСОБА_10 , а саме в область правої сторони обличчя, від чого потерпілий впав на асфальтове покриття спиною вниз. Далі ОСОБА_3 , схопив своїми обома руками за руки потерпілого в районі передпліччя, чим саме блокував опірних рухів потерпілого, чим саме ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_10 , тілесні ушкодження у вигляді: 3-х синців розташованих на верхній повіці лівого ока, на нижній повіці правого ока, в щічній області праворуч з переходом в область нижньої щелепи; садна розташованого на підборідді по середині та ліворуч, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Одночасно з цим, у вищевказаному місці та час, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи, що своїми діями вони вчиняють умисний злочин, згідно відведеної йому ролі, з метою виключення опору потерпілого ОСОБА_11 , схопив своїми обома руками за руки потерпілого в районі передпліччя, чим неповнолітній ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_11 фізичний біль, а не тілесне ушкодження, тобто насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Після чого ОСОБА_3 , реалізуючи спільний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, попросив у потерпілого ОСОБА_10 показати мобільний телефон, та коли потерпілий дістав своєю правою рукою із переднього правого карману джинсових брюк, які були одягнуті на ньому свій мобільний телефон, ОСОБА_3 , своєю лівою рукою відкрито вихватив із рук потерпілого мобільний телефон марки «Microsoft Lumia» модель 535 вартістю 2204 гривні, в середині якого знаходилася сім-картка мобільного оператору «Kyivstar», на рахунку якої грошових коштів не було, та яка не становить матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_10 .

Після чого співучасники злочину, ОСОБА_3 , разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , з викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, яким в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 , матеріальний збиток на загальну суму 2204 гривні 00 копійок.

Таким чином, своїми умисними спільними діями ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

ОСОБА_4 в судовому засіданні також визнав себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що:

- вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

- вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, його роль та ступінь участі у вчиненні злочину, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю навчання характеризується позитивно, по місцю проживання посередньо.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі в мінімальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, описаним вище та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують його покарання.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, його роль та ступінь участі у вчиненні злочину, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю навчання та проживаня характеризується позитивно, навчається, має добрі стосунки зі своїми однолітками, не має в своєму оточенні осіб, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, за час навчання зарекомендував себе позитивно, має достатній рівень розвитку для свого віку, його ставлення до вчиненого ним діяння, яке розцінюється ним як негативна дія.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак в мінімальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого та таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КПК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 176,20 гривень.

Речові докази мобільний телефон марки «Microsoft Lumia» модель 535 повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1