В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1183/16-к

23 листопада 2016 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000293 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Печанівка Дзержинського району Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2-ї групи, раніше судимого вироком Богородчанського районного суду від 10.12.2014 року за ст. 185 ч.3 КК України та від 09.10.2015 року за ст. 185 ч.3, 162 ч.1 КК України,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України;

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднане з проникненням в приміщення.

Злочин вчинив при таких обставинах.

В липні 2016 року у нічний час ОСОБА_5 , перебуваючи у с.Кривець Богородчанського району Івано-Франківської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, підійшов до підсобного приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_2 і належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_5 , шляхом відривання двох дощок зі стіни приміщення проник до середини підсобної будівлі і таємно викрав звідти чотири складні рибальські вудки вартістю по 120 грн. кожна. З викраденим з місця події втік і розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на викрадення чужого майна із згаданого приміщення, діючи умисно, ОСОБА_5 через тиждень, приблизно в кінці липня 2016 року знову прийшов до згаданого підсобного приміщення, яке належить ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . Діючи умисно, повторно, обвинувачений знову відірвав кілька дощок зі стіни приміщення та проник до середини, звідки викрав 6 рибальських вудок вартістю по 120 грн. кожна і з місця події втік, розпорядившись ними на власний розсуд. Загалом внаслідок крадіжки ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1200 грн.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення у приміщення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні крадіжки визнав. Пояснив, що, перебуваючи у липні 2016 року в с.Кривець у своїх справах побачив чоловіка, який ловив рибу на ставку. Коли підійшов, то помітив, що той зачиняє рибальські снасті у підсобне дерев`яне приміщення, яке стояло поруч. Тоді у нього виник умисел на вчинення крадіжки вудок. Того вечора він прийшов до будівлі і, відірвавши дві дошки заліз всередину приміщення, звідки викрав 4 вудки зі снастями. З викраденим пішов додому і використовував викрадені вудки при ловлі риби. Через тиждень він вирішив знову піти до того ж приміщення і викрасти решту вудок, які бачив там першого разу коли вчиняв крадіжку. Таким самим способом він знову заліз у приміщення і викрав звідти 6 вудок, які заховав у лісі. Протиправний характер своїх дій усвідомлює. Цивільний позов визнав частково, заперечивши необхідність відшкодування моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що являється власником земельної ділянки поблизу сільського ставка. Він є любителем рибної ловлі і разом з однодумцями зарибнив ставок, а у підсобному приміщенні, яке стоїть на його земельній ділянці, тримав вудки, які використовував при нагоді. В липні 2016 року двічі з підсобного приміщення було вчинено крадіжку вудок. Перший раз було викрадено 4 дорогі вудки, а іншого разу 6 вудок та спінінгів. В день скоєння першої крадіжки, зі слів його батька, біля приміщення крутився ОСОБА_5 , який підходив до батька та заводив з ним бесіду. Спершу він не звертався із заявою до правоохоронних органів, оскільки мав намір самостійно виявити злодія, але коли до підсобного приміщення злодій проник втретє, то заявив про скоєне. Вартість викраденого значно більша, ніж пред`явлено в обвинуваченні, однак за відсутності вудок визначити їх точну ціну неможливо. Тому просив відшкодувати по мінімальній ціні, яку взяли за основу органи досудового слідства, а також просив стягнути заявлену ним заподіяну моральну шкоду.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, 06.10.2016 року ОСОБА_6 заявив до Богородчанського ВП ГУНП про два випадки вчинення крадіжки з підсобного приміщення в с.Кривець по вул. Лесі Українки, яке належить йому.

Відповідно до протоколу огляду вилучених предметів від 06.10.2016 року слідчий Богородчанського ВП описав два вудилища марки Kigh та Flagman, які були добровільно видані ОСОБА_7 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 на місці вчинення злочину відтворив обстановку та показав у який спосіб проник до підсобного приміщення і звідки саме вчинив крадіжку рибальських вудок.

Відповідно до довідки ПП "Автопром" вартість бувшої у вжитку рибальської вудки (спінінгу) складає 120 грн.

Даючи оцінку зібраним доказам, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю

До матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення подано акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи №299/2016 від 25.10.2016 року, відповідно до висновків якої обвинувачений страждає легкою розумовою відсталістю. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину перебував у стані і перебуває на даний час, при якому не здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тобто за визначенням ОСОБА_5 знаходиться у стані обмеженої осудності. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Виявлені експертами порушення у розвитку обвинуваченого спричиняють зниження контролю за своєю поведінкою та здатністю її регулювати, але разом з тим, обвинувачений не позбавлений розуміння протиправності вчинюваних дій. Відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів, тобто вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. ОСОБА_5 вироком Богородчанського районного суду від 09.10.2015 року засуджений за ст. 185 ч.3, 162 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке на даний час повністю не виконано. (не сплачена сума штрафу складає 1050 грн.)

Обставинами, що пом`якшують покарання судом визнано щире каяття, а також скоєння злочину обвинуваченим, який є інвалідом 2-ї групи і перебуває у стані обмеженої осудності.

За обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що до підсудного можливо застосувати ст.69 ч.1 КК України і перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 185 ч.3 КК України. Покарання, передбачене у санкції вказаної статті, за встановлених обставин, суд вважає надмірним. Суд прийшов до висновку, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді арешту, оскільки більш м`яке покарання, яке застосовувалось судом раніше не вплинуло належно на поведінку обвинувачено, який продовжив вчиняти злочини. Покарання у виді арешту суд вважає буде необхідним і достатнім за наведених обставин.

Цивільний позов по справі слід задовольнити частково. Заподіяну майнову шкоду у розмірі 1200 грн. слід безумовно стягнути в користь потерпілого. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер немайнових втрат, обсяг душевних страждань, яких зазнав потерпілий, інші обставини, що мають значення. Зважаючи на те, в якій матеріальній формі ОСОБА_6 оцінює заподіяну йому моральну шкоду та з яких міркувань він при цьому виходить, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити на суму 1500 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.

Речові докази по справі дві вудки повернути у розпорядження ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 1200 грн. на відшкодування майнової шкоди, 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди та 600 грн. понесених витрат на правову допомогу адвоката.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя