ЄУН 174/108/16-к
н/п № 1-кп/174/20/2016
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
09 березня 2016 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася в с.Віролюбівка Костянтинівського району Донецької області, громадянки України, не заміжньої, 13.02.2013 року позбавлена батьківських прав відносно її малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , освіта базова загальна середня, не працює, зареєстрована по АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 08.12.2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,-
- 03.02.2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.ст. 185, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи на призначений строк,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 01.01.2016 року, приблизно о 15 год. 00 хв. знаходилась біля гаражу № НОМЕР_1 , розташованого на території гаражного кооперативу «Степовий 2», приблизно в 100 м праворуч від перехрестя вулиць Степової та Леніна (Центральна) в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де під час спілкування з раніше знайомим ОСОБА_4 у неї виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном останнього, шляхом зловживання його довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, тобто 01.01.2016 року, приблизно о 15 год. 05 хв. ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів,під час розмови з ОСОБА_4 , шляхом недобросовісного використання його довіри та особливих довірливих стосунків, які склались між нею та ОСОБА_4 внаслідок особистого знайомства, попрохала останнього дати належний йому мобільний телефон марки «Nokia Lumia 630 Dual Sim» чорного кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 вартістю 1700 грн., для здійснення телефонного дзвінка знайомому, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон потерпілому. ОСОБА_4 , розраховуючи на довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_5 , будучи впевненим в тому, що остання виконає свою обіцянку та після дзвінка поверне йому мобільний телефон, знаходячись за вищевказаною адресою, дав ОСОБА_5 свій мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Після цього ОСОБА_5 , заволодівши шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 вищевказаним мобільним телефоном, з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 1700 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала повністю та показала, що 01.01.2016 р., приблизно в період з 15.00 год. до 16.00 год. зустрілася з раніше знайомим ОСОБА_4 . На його пропозицію пішли до нього на дачу, по дорозі вирішила заволодіти належним потерпілому мобільним телефоном. Попросила ОСОБА_4 дати їй телефон подзвонити, він передав їй телефон, взяла його, відійшла в сторону від потерпілого та пішла до свого знайомого, якому цей телефон продала. У вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 01.01.2016 р. прийшов в гості до раніше знайомої йому ОСОБА_5 , з якою на протязі приблизно півроку підтримував дружні стосунки. В її кімнаті в гуртожитку були вибиті вікна, тому запропонував піти до нього на дачу, де є опалення. Вона погодилася, разом пішли на дачу, по дорозі в районі гаражів, ОСОБА_5 попросила у нього телефон, щоб зателефонувати брату. Довіряючи їй, дав телефон, ОСОБА_5 відійшла з ним за гаражі, чекав її, але вона не повернулася. Шукав ОСОБА_5 по місту, звертався до її сестри, однак телефонного зв`язку з обвинуваченою вже не було і телефон вона не повернула, тому 12.01.2016 р. звернувся до поліції. З кваліфікацією дій обвинуваченої, вартістю телефону, що встановлена на досудовому слідстві, згоден. Телефон повернуто працівниками поліції, матеріальних претензій до обвинуваченої не має.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а її дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, обставини, які пом`якшують її покарання, особу ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, при судовому розгляді справи не встановлено.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить її щире каяття.
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, позбавлена батьківських прав відносно двох малолітніх дітей.
Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченої, беручи до уваги, що ОСОБА_5 раніше судима за вчинення умисних корисливих злочинів, і знову вчинила новий корисливий злочин, що свідчить про її схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, не працює і не має легальних джерел доходу та сталих соціальних та сімейних зв`язків, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченої неможливе без ізоляції від суспільства, тому їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Оскільки ОСОБА_5 раніше засуджена вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року по ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, і вчинила злочин по даній справі до постановлення вказаного вироку, то загальну міру покарання їй слід обрати за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Речові докази по справі: мобільний телефон, який знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 згідно зберігальної розписки від 22.02.2016 року /а.с. 23 т.1/- слід залишити останньому.
Оскільки судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи сплачені, то стягненню з обвинуваченої вони не підлягають.
Оскільки на досудовому слідстві запобіжний захід обвинуваченій не обирався і відповідні клопотання стороною обвинувачення в судовому засіданні не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченої обранню не підлягає, однак до розгляду справи в суді та набранням вироком законної сили, її слід тимчасово залишити у слідчому ізоляторі.
Строк покарання ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню слід обраховувати з дати поставлення вироку, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте нею по попередньому вироку, з 13 січня 2016 р. по 09 березня 2016 р.
Зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню слід провести за період з 02 березня 2016 р. ( винесення ухвали про тимчасове залишення в слідчому ізоляторі) по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі п.п. «ґ» п.4 ч.5 ст. 72 КК України.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначеним покаранням поглинути покарання, призначене вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу на призначений строк.
Речові докази по справі: мобільний телефон, який знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 згідно зберігальної розписки від 22.02.2016 року - залишити останньому.
До розгляду судом даного кримінального провадження та набранням вироком законної сили - тимчасово залишити ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 09 березня 2016 р., зарахувавши в цей строк покарання, відбуте нею по попередньому вироку з 13 січня 2016 року по 09 березня 2016 року.
Зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню провести за період з 02 березня 2016 р. по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1