1-кп/381/147/16
381/1769/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0002180 від 01.12.2013 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без зареєстрованого місця проживання, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану і з проникненням в інше сховище за наступних обставин.

Так, 30.11.2013 року близько 01 год. 00 хв ОСОБА_4 , проїжджаючи на своєму мотоциклі «МТ-10» в садовому товаристві «Півні», що розташоване в с. Мала Офірна, Фастівського району Київської області, помітив на території дачної ділянки № НОМЕР_1 , в господарській споруді по типу «навіс», автомобільний причеп марки ПГМФ, моделі 8304, синього кольору, № шасі VIN НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_5 .

Помітивши, що власники вказаної дачної ділянки відсутні, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел на незаконне збагачення за рахунок крадіжки автомобільного причепу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 30.11.2013 року, близько 01 год. 10 хв. ночі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно проник перелізши через огорожу на територію дачної ділянки № НОМЕР_1 в садовому товаристві «Півні», що в с. Мала Офірна, Фастівського району, Київської області, підійшов до господарської споруди по типу «навіс», та викотив причеп до воріт подвір`я. Підійшовши до металевих воріт, які перешкоджали завершенню умислу ОСОБА_4 на крадіжку автомобільного причепу, він із застосуванням своєї фізичної сили, зняв ворота із завіс, тим самим забезпечив собі вільний вихід із вище зазначеної дачної ділянки.

Завершуючи свій злочинний умисел на викрадення автомобільного причепа марки ГТГМФ, моделі 8304, № шасі VIN НОМЕР_2 , ОСОБА_4 викотив його на вулицю, де прилаштував зчіпний пристрій причепу до свого мотоциклу та поїхав до себе додому, після чого розпорядився вище зазначеним причепом на свій розсуд, чим спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн. власнику ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і надав суду показання, що 30.11.2013 року близько 01 год. 00 хв ночі їздив на власному мотоциклі по території садового товариства «Півні», що в с. Мала офірна Фастівського району і на території дачної ділянки № НОМЕР_1 під навісом помітив автомобільний причеп синього кольору, який був накритий тентом синього кольору. Власники ділянки були відсутні, тому вирішив заволодіти причепом. Для цього, залишив свій мотоцикл, а сам переліз через паркан, підійшов до «навісу», та викотив причеп до воріт подвір`я., які були зачинені, а тому він зняв ворота із завіс, забезпечивши собі вільний вихід та викотив автомобільний причіп на вулицю, де прилаштував зчіпний пристрій причепу до свого мотоциклу та поїхав до себе додому, в подальшому продав викрадений причіп за 1500 грн. Як зазначив обвинувачений, окрім причіпу більше з території дачної ділянки нічого не брав. Вчинив злочин самостійно. Шкодує про вчинене, вибачення у потерпілого не просив, так як вважає, що потерпілому потрібне відшкодування шкоди, а не його вибачення, добровільно відшкодувати завдані збитки він не має можливості. Цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, проти позову в частині відшкодування моральної шкоди заперечив.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 30.11.2013 року вранці на свою дачну ділянку № НОМЕР_1 в садовому товаристві «Півні» та виявив зняті ворота та відсутність причепа марки ПГМФ, моделі 8304, синього кольору, № шасі VIN НОМЕР_2 , який він залишив під навісом напередодні 28.11.2013 року. Зазначив, що причіп був вкритий тентом синього кольору, причіп був у гарному стані обшитий всередині вологостійкою фанерою, знизу оброблений антикорозійним матеріалом. Потерпілий ОСОБА_5 поставив під сумнів можливість вчинення викрадення самостійно обвинуваченим, оскільки на місці де він котив причіп пісок, а тому котити його одному досить важко. Просив цивільний позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 8150 грн, виходячи із вартості нового причепа та вартості тента станом на 07.05.2016 року, а також моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Із дослідженої в судовому засіданні заяви про вчинення злочину вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 звернувся із заявою про вчинення з території належної йому дачної ділянки в ніч з 29 на 30 листопада 2013 року крадіжки причіпу до легкового автомобіля синього кольору марки ПГМФ, моделі 8304, синього кольору, № шасі VIN НОМЕР_2 (а.с.33), який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 (а.с.42).

Показання щодо місця, обставин та способу заволодіння автомобільним причіпом обвинуваченим ОСОБА_4 , які він надав суду повністю в деталях узгоджуються із даним, що містяться у досліджених судом протоколі огляду місця події від 30.11.2013 року (а.с.35-39), та даним протоколу слідчого експерименту від 19.04.2016 року за участю ОСОБА_4 (а.с.45-48). Відеозапис слідчого експерименту за згодою учасників судового провадження судом не досліджувався.

Згідно довідки-вартості вартість причепу легкового марки ПГМФ повною масою 750 бувшого у використанні станом на 01.12.2013 року становить 4000 грн.(а.с.44).

Сумніви потерпілого щодо самостійного вчинення злочину ОСОБА_4 злочину, суд вважає припущеннями, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких мали значення для правильного вирішення кримінального провадження, досліджено всі зібрані під час досудового слідства та судового розгляду докази, всім їм дана оцінка, при цьому інших клопотань від сторін та учасників не надходило.
Тому суд вважає доведеної поза розумним сумнівом вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням в інше сховище, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. ст.185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, а саме, що він згідно ст.. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується вцілому позитивно, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Оцінюючи дані обставини в сукупності, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, за якою визнає його винним у мінімальному розмірі. З урахуванням усіх даних про його особу, характеру злочину (один епізод крадіжки), вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, тому у даному конкретному випадку вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, та встановити йому максимальний іспитовий строк, поклавши при цьому обов`язки, визначені ст.. 76 КК України.

Що стосується цивільного позову в частині відшкодування потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 8150 грн, то в цій частині він повністю підлягає задоволенню, оскільки визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 .
Що ж стосується розміру моральної шкоди, то з урахуванням того, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 призвели до виникнення у потерпілого незручностей та порушення звичайного способу життя, яких він зазнав через втрату майна у зв`язку із вчиненням крадіжки, суд виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, вважає необхідним позов останнього відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, задовольнити частково, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 500 грн. У задоволенні решти позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовити.
Речових докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

засудив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8150 (вісім тисяч сто п`ятдесят) грн матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7