АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/163/16 Справа № 695/935/16-к Категорія: ст. ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2016 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів по 29 травня 2016 року включно, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 26 вересня 2015 року близько 21.00 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті побутового конфлікту, маючи умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , з яким перебував у неприязних відносинах, спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: синця правого коліна, садна лівого ліктя, крововилив в м`які тканини шиї, травми голови з саднами, синцями, крововиливами на м`яких покривах черепа, крововиливи в м`які тканини грудної клітки по задній поверхні, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 219 від 23.10.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. А також спричинив тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломом 10-го та 11-го ребер справа, ушкодженням пристінкової плеври праворуч та гістологічно підтвердженим розривом судини 10-го міжребер`я, синцем грудної клітини справа, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 219 від 23.10.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, через небезпеку для життя, внаслідок яких ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 07.20 години в Золотоніській ЦРЛ.

По даному факту Золотоніським МВ УМВС 27 вересня 2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001168 зареєстровано кримінальне провадження за ч. 2 ст. 121 КК України.

24 березня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

30 березня 2016 року слідчий СВ Золотоніського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_13 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Вказане клопотання погоджене старшим прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_12 .

Згідно з оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 30 березня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів по 29 травня 2016 року включно з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого СВ Золотоніського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_13 , прокурора чи суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання, що розташоване у АДРЕСА_1 ; носити електронний засіб контролю.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 можна забезпечити шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання; проживаючи в сім`ї, має сталі зв`язки з родиною, позитивно характеризується за місцем проживання. Крім того, слідчим та прокурором не було доведено в судовому засіданні про існування ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, щодо можливості ухилення підозрюваною від слідства та суду, перешкоджання ним кримінальному провадженню, незаконного впливу на свідків та потерпілих. Не доведено необхідності застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Клопотання сторони обвинувачення ґрунтується лише на тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Указує, що наявність постійного місця проживання ОСОБА_7 , позитивної характеристики за місцем його проживання є недостатнім підтвердженням позитивної репутації підозрюваного та не спростовує висновків про наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного. Зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки якого не враховано слідчим суддею.

Разом з тим зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно ніде не працює, не навчається, що свідчить про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, вказує апелянт, в судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_14 за клопотанням сторони захисту, який змінив на користь підозрюваного раніше надані показання в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001168 під час допиту в якості свідка. Вказане свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та потерпілих під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Також вказує, що всупереч положенням ч. 4 ст. 176, ч. 4 ст. 196 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту застосовано до ОСОБА_7 на строк до 29.05.2016 року, що охоплює період поза межами строку досудового розслідування, який закінчується 24.05.2016.

Зазначає, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбачених ст. 177, 178 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів; думки підозрюваного ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , які оскаржувану прокурором ухвалу вважають законною та обґрунтованою і просять залишити її без змін; думки потерпілих, які підтримали позицію прокурора; вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на що є посилання у апеляційній скарзі прокурора, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також немає об`єктивних даних про те, що ОСОБА_7 впливає або буде впливати на свідків при безпосередньому спілкуванні чи опосередковано, через інших осіб, за допомогою засобів зв`язку.

Колегія суддів критично оцінює посилання прокурора на зміну показань свідком ОСОБА_14 у судовому засіданні в суді першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані про те, що такі показання свідок надавав під незаконним впливом підозрюваного ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт строком зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого.

Крім цього, документального підтвердження фактів порушення підозрюваним умов домашнього арешту також немає.

Однак при цьому колегія суддів вбачає слушною позицію прокурора про те, що строк застосованого до особи запобіжного заходу не може перевищувати існуючого строку досудового розслідування. Тому колегія суддів вбачає необхідним, скасувавши оскаржувану ухвалу, постановити нову про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з тими ж умовами, які були указані в оскаржуваній ухвалі, але на строк, який не перевищує існуючого строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2016 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів по 29 травня 2016 року включно, відносно ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Золотоніського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 24 травня 2016 року включно.

Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язків:

1) прибувати до слідчого СВ Золотоніського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_13 , прокурора чи суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання, що розташоване у АДРЕСА_1 ;

3) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконання ОСОБА_7 умов домашнього арешту покласти на слідчого СВ Золотоніського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_13 .

Строк дії ухвали до 24 травня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :