АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/237/16 Справа № 703/4512/15-к Категорія: ч.2 ст. 78 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

представника

Смілянського МРВ КВІ ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2016 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Київ, жительки м. Сміла, Черкаської області, без постійного місця проживання, засудженої 26.08.2015 р. Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим стоком на 2 роки, з покладанням на неї обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, -

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування покарання,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 серпня 2015 року ОСОБА_8 засуджена за ч. 1 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України вона звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

18.01.2016 року начальник Смілянського МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням ОСОБА_8 для відбування призначеного судом покарання, посилаючись на те, що за час перебування на обліку вона порушувала вимоги Кримінально-виконавчого кодексу, систематично не виконувала обов`язки, покладені на неї судом, а саме: 03.12.2015, 10.12.2015 року, 11.01.2016 року та 14.01.2016 року не з`являлась без поважних причин до КВІ на реєстрацію та тривалий час без повідомлення КВІ була відсутня за місцем свого проживання.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 28.01.2016 року вказане подання задоволено, скасовано ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.018.2015 року і направлено її в місця позбавлення волі для відбування покарання на три роки, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 не з`являлась на реєстрацію в КВІ з без поважних причин, тривалий час відсутня за місцем проживання без повідомлення органів КВІ, залишила без догляду свого малолітнього сина, 2008 року народження.

На вказану ухвалу захисником ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу в якій він просив ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні подання начальника Смілянського МРВ КВІ про відміну покарання з випробуванням та направлення засудженої в місця позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора та представника Смілянського МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області, які заперечили апеляційну скаргу захисника та просили її залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків визнається, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього вироком суду.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом , і які документально підтверджені.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України та роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2015 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З матеріалів особової справи ОСОБА_8 вбачається, що 12.10.2015 року до Смілянського МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області надійшов на виконання вирок Смілянського міськрайонного суду відносно ОСОБА_8

12.10.2015,16.10.2015р., 02.11.2015р., 10.11.2015, 23.11.2015 р. засудженій ОСОБА_8 направлялись виклики з метою постановки її на облік, однак до КВІ вона з`явилася лише 26.11.2015 року. Цього ж дня, вона була ознайомлена з порядком та обов`язками відбування покарання та попереджена, відповідно до вимог ч. 3 ст. 164 КВК України, про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, про що особисто розписалась в підписці (а.о.с. 41)

У своїх поясненнях від 26.11.2015 року ОСОБА_8 зазначила, що не з`являлась за викликом інспектора до КВІ, оскільки тривалий час перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.о. с. 47).

Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію, ОСОБА_8 було встановлено дні явки до Смілянського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції : 1-й, 2-й, 3-й, 4-й четвер кожного місяця. З вказаною постановою засуджена ознайомилась під підпис 26.11.2015 року. За період перебування на обліку з ОСОБА_8 повторно проводились бесіди і додатково роз`яснювались обов`язки, які покладені на неї - згідно вироку суду та наслідки, які настають у разі ухилення від відбування покарання.

Не дивлячись на вищевказане, засуджена ОСОБА_8 не виконувала покладені на неї вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2015 року обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти про зміну місця проживання.

Так, з матеріалів провадження, зокрема з листка реєстрації, вбачається, що ОСОБА_8 03.12.2015р., 10.12.2015р., 11.01.2016 р. та 14.01.2016 року ( а.о.с. 46 ) не з`явилася до КВІ для реєстрації. 17.12.2015 року була повторно попереджена про наслідки невиконання покладених на неї судом обов`язків. Згідно пояснень, наданих ОСОБА_8 , вона не з`явилася на реєстрацію 10.12.2015 року у зв`язку з поганим самочуттям, однак до лікарні не зверталась. 03.12.2015р. знов не з`явилась на реєстрацію. Як на причину неявки вказала на відсутність коштів на проїзд в громадському транспорті, при цьому даних на підтвердження поважності причин невиконання процесуальних обов`язків остання не надала.

Крім того, згідно довідки про результати перевірки особи, яка перебуває на обліку Смілянського МРВ КВІ 09.10.2015, 09.11.2015, 09.12.2015 року інспектором поліції Смілянського ВП ГУНП ОСОБА_10 здійснювалась перевірка за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , але за місцем проживання вона була відсутня, при спілкуванні з сусідами встановлено, що остання проживає за іншою адресою.

Також, відповідно до повідомлення Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 27.11.2015 р. ОСОБА_8 перебуває на обліку в зазначеному центрі, за місцем проживання не з`являється та залишила без догляду свого малолітнього сина, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим його було направлено до КЗ «Черкаського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей», де він перебуває по даний час. Крім того, вона не цікавиться місцем перебування свого сина, не телефонує та не телефонні дзвінки не відповідає.( а.с. 61)

В суді першої інстанції та апеляційної інстанції засуджена ОСОБА_8 визнала факти неявки на реєстрацію в КВІ, пояснивши, що поважних причин для неявки у неї не було, порушення вона вчиняла свідомо, знаючи про наслідки, але не придавала цьому значення.

На думку колегії суддів, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дотримався вимог КВК, КК та КПК України і дійшов вірного висновку про задоволення подання Смілянського МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області , скасування ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для реального відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі, оскільки остання в період проходження іспитового строку не виконала покладених на неї судом обов`язків : без поважних причин систематично не з`являлась на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції, не повідомила про зміну свого місця проживання, крім того вона негативно характеризується по місцю проживання, ніде не працює, не має сталих соціальних зв`язків, веде антисоціальний спосіб життя, малолітнього сина ( 2008 року народження) залишила без нагляду в зв`язку з чим останнього було направлено до КЗ «Черкаського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей», що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_7 про те, що матеріали, надані МВ КВІ, про невиконання ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків не відповідають фактичним обставинам справи та наявності поважних причин її нез`явлення на реєстрацію, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, крім того, факт відсутності поважних причин визнала в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції сама засуджена.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а підстав для її скасування колегія суддів не звбачає.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2016 року про скасування ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2015 року і направлення її в місця позбавлення волі для відбування покарання строком на три роки, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :