Ухвала
іменем україни
25 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року, а також прокурора, який приймав участь під час розгляду кримінальної справи судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, такого, що
судимості не мав,

засуджено за:
- частиною 1 статті 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
- частиною 1 статті 358 КК України 2001 року до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
- частиною 3 статті 358 КК України 2001 року до покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. На підставі частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
- частиною 1 статті 364 КК України 2001 року на 6 місяців арешту з позбавленням права обіймати посади судді на 2 роки. На підставі частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
- частинами 4, 5 статті 27, частиною 1 статті 366 КК України 2001 року до покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. На підставі частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
- частиною 1 статті 366 КК України 2001 року до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
- частиною 2 статті 368 КК України 2001 року на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади судді строком на 3 роки та з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі статті 54 КК України ОСОБА_7 позбавлений другого кваліфікаційного класу судді.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді судді Кодимського районного суду Одеської області та будучи головою цього суду, тобто будучи представником влади, службовою особою, яка займає відповідальне становище, у жовтні грудні 2007 року та у січні 2008 року неодноразово одержував від представників осіб, які звернулися до суду з позовами, представників позивачів у цивільних справах, правопорушників у справах про адміністративні правопорушення, що перебували в його провадженні, а також від представників (родичів) таких осіб хабарі на загальну суму 6067 грн за виконання та невиконання дій з використанням службового становища та наданої йому влади судді щодо здійснення правосуддя: визначення до свого розгляду позовних заяв, відкриття провадження та постановлення відповідних рішень у цивільних справах, не притягнення правопорушників до адміністративної відповідальності, не накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
У період часу з 22 жовтня по 22 листопада 2007 року ОСОБА_7 , діючи як службова особа, за одержаний від ОСОБА_18 і ОСОБА_19 хабар, умисно, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб вчинив зловживання владою та службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам, а саме підбурив до вчинення службового підроблення офіційного документу голову правління (директора) Кодимського комунального підприємства «Спеціалізована пересувна механізована колона «Укрхліббуд» м. Кодима ОСОБА_20 та сприяв тому у вчиненні такого підроблення, а також особисто сам вчинив службове підроблення.
У зазначений період часу ОСОБА_7 , діючи як службова особа, за одержаний від ОСОБА_21 хабар, умисно, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб вчинив зловживання владою та службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам, та службове підроблення.
В період часу з 1 по 27 листопада 2007 року ОСОБА_7 , діючи як службова особа, за одержаний від ОСОБА_22 хабар, умисно, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб вчинив зловживання владою та службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам, та службове підроблення, а також при цьому вчинив підроблення документів і використав завідомо підроблені документи.
31 жовтня 2007 року ОСОБА_7 , діючи як службова особа, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану йому владу судді та голови суду, шляхом обману заволодів належними ОСОБА_23 грошовими коштами у сумі 1000 грн.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року щодо засудженого ОСОБА_24 залишено без зміни.

У касаційній скарзі з доповненнями до неї засуджений просить вказані судові рішення скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на нове розслідування. Посилається на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону.

Зокрема, засуджений вказує на покладення в основу висновків судів щодо доведеності його винуватості доказів, отриманих з порушенням встановленого законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, висновки побудовані на припущеннях, сумнівних показах свідків та показах заінтересованого свідка, що, на його переконання виключає кваліфікацію його дій, а також ним зазначається про відсутність даних про проведення оперативно-розшукових заходів, що і не досліджувалося в судовому засіданні.

Крім того, стверджує про відсутність предмету хабара та невиконання судом апеляційної інстанції вказівок суду касаційної інстанції при повторному розгляді справи.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на новий апеляційний розгляд. Посилається на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції належним чином не перевірені доводи його апеляції щодо м`якості призначеного засудженому покарання, у зв`язку з чим, на його переконання, дійшов до помилкового висновку про його достатність без належного цьому вмотивування.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника, яка підтримала касаційну скаргу засудженого та заперечувала проти задоволення касаційної скарги прокурора, доводи прокурора, який не підтримав касаційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженого, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_24 у вчиненні злочину, за викладених у вироку обставин, є правильним, відповідає фактичним обставинам справи, які здобуті з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, і обґрунтований дослідженими у судових засіданнях доказах.

Водночас, стверджувані засудженим істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону колегія суддів вважає неспроможними.

Так, з матеріалів кримінальної справи слідує, що докази у кримінальній справі здобуті спочатку в рамках проведення оперативно-розшукових заходів за наявності дозволу суду на обмеження конституційних прав і свобод ОСОБА_24 та після здійснення перевірки виявлених в них фактів протиправних дій.

Зокрема, оперативно-розшукові заходи проводилися в рамках оперативно-розшукової справи на підставі дозволу суду з визначенням строку їх здійснення, про що і повідомлено Апеляційним судом м. Києва з огляду на правила таємного діловодства.

Після чого, у відповідності до Закону України «Про оперативно-розшукові заходи», що діяв на час їх проведення, та офіційних роз`яснень, дані, отримані в результаті застосування зазначених заходів, були визнані доказами та долучені до справи, а надалі були предметом перевірки в судах.

Тоді як, дослідження оперативно-розшукової справи в рамках кримінальної справи та обов`язкове її долучення перебуває поза межами вимог названого закону. При тому, що дозвільний орган підтвердив легітимність їх проведення на період, що відповідає періоду часу, що пред`явлений обвинуваченням.

Крім того, дані, що були здобуті під час оперативно-розшукових заходів та в межах наданих законом повноважень, належним чином перевірялися та, в подальшому, підтвердилися, що слідує із заяв та показань свідків, які докладно розповідали про обставини, за яких засуджений вчиняв неправомірні дії, що беззаперечно узгоджуються із зазначеними даними, експертними дослідженнями, тощо.

Зокрема, обставинами вчинення злочинів встановлено, що в провадженні засудженого перебували матеріали цивільних та адміністративних справ, з підстав чого ним було отримано хабар від ОСОБА_25 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Такі обставини зафіксовано на відео, що і підтверджено останніми у письмових показах у присутності понятих та в судових засіданнях, а також за висновками експертних досліджень, тощо.

Саме така сукупність доказів і слугувала висновками обвинувального вироку суду, що залишені без зміни і судом апеляційної інстанції, після їх перевірки, що не викликає сумніву і у колегії суддів.

Разом з цим, спростована версія засудженого щодо отримання ним грошових коштів, як повернення боргу та непричетність до вчинення злочинів. Тоді як, повідомлення особою про вчинений злочин не обмежений часом та з таких підстав не може свідчити про безумовне виключення обставин його скоєння. При тому, що викладені у заявах свідків обставини підтверджено в судових засіданнях та узгоджуються з письмовими доказами.
Таким чином, суд першої інстанції, надавши оцінку доказам відповідно до вимог статті 67 КПК України 1960 року, обґрунтовано дійшов висновку, враховуючи межі перегляду справи за доводами касаційної скарги, щодо вчинення ОСОБА_27 умисних дій, які виразилися в одержані хабара службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно.

Не відповідають фактичним обставинам справи доводи засудженого з наведених вище підстав, тоді як виключно сукупність прямих та непрямих доказів у справі може підтверджувати обставини вчинення злочину та складові елементи кваліфікації злочину.

До того ж, вказівки засудженого на наявність постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, відповідно до якої не підтвердилися обставини неправомірного звільнення осіб від сплати державного мита, що і не увійшло до об`єму обвинувачення.

Також, колегія суддів не може визнати обґрунтованою касаційну скаргу прокурора, оскільки суд апеляційної інстанції додатково перевірив дотримання вимог при призначені засудженому покарання за доводами апеляційної скарги прокурора та належним чином їх оцінив, а свої висновки -вмотивував.

Вважати призначене ОСОБА_28 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади судді строком на 3 роки та з конфіскацією всього належного йому майна м`яким у колегії судді не має підстав з огляду на дані про його особу.

Сам же апеляційний розгляд відбувся з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону та з врахуванням вказівок касаційного суду, а ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 377 КПК України 1960 року.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого та прокурора - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу 11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу та касаційну скаргу прокурора, який приймав участь під час розгляду кримінальної справи судами першої та апеляційної інстанцій, без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3