Провадження № 1-кп/760/175/2016 року

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016 року Соломянський районний суд м. Києва

В складі: головуючого- судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/458/2016 року, що зареєстроване в ЄРДР 21.01.2016 року за № 0000750, по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

15.04.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

18.05.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участю прокурорів : ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

захисника : ОСОБА_11

обвинуваченого : ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

18.02.2015 року, приблизно о 18.10 год. обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні ломбарду «Скарбниця», що за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 21, помітивши раніше незнайомого йому ОСОБА_12 , вступив у злочинну змову з невстановленими слідством особами, направлену на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, невстановлена в ході слідства особа на ім`я ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні ломбарду «Скарбниця», з метою виманювання потерпілого ОСОБА_12 на вулицю, спровокував словесний конфлікт з останнім і охоронцем ломбарду «Скарбниця» було запропоновано ОСОБА_6 та невстановленим особам на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покинути приміщення. ОСОБА_6 та невстановлені слідством особи на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вийшовши на двір, стали очікувати на ОСОБА_12 на вулиці біля ломбарду «Скарбниця» за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 21.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_13 , побачивши, що ОСОБА_12 вийшов з приміщення ломбарду та спускається сходами вниз, на останній сходинці зробив потерпілому підніжку, через яку той спіткнувся і невстановлені слідством особи на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ,

скориставшись тим, що потерпілий втратив рівновагу, з метою подавлення волі останнього до опору, почали наносити удари кулаками рук по обличчю, тобто застосували насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , якому згідно висновку експерта № 486 від 20.02.2015 року були завдані легкі тілесні ушкодження у вигляді синців: на правому скаті носу з переходом на верхню повіку правого ока у внутрішній куточок-1, в проекції вертикальної гілки нижньої щелепи справа-1; саден: на фоні вищезазначених синців виявлені садна правий скат носу-1, проекція вертикальної гілки нижньої щелепи-1, а також в проекції передньої поверхні «часточки» правого вуха-1.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи спільно та узгоджено з невстановленими слідством особами на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , згідно відведеної йому злочинної ролі, знаходився поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження останніх про можливу небезпеку, а також, скориставшись тим, що після нанесення одного з ударів ОСОБА_12 , у останнього з рук випала барсетка марки «Армані», вартістю 3000 гривень, у якій знаходились гроші у сумі 1000 гривень, та інші речі, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, він підняв її з землі і разом з невстановленими слідством особами на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відкрито викрав і з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Діями обвинуваченого ОСОБА_6 та невстановлених слідством осіб на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , потерпілому ОСОБА_12 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4000 гривень, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у відкритому викраденні чужого майна при обставинах, викладених у фабулі вироку, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і дав пояснення щодо відкритого викрадення чужого майна 18.02.2015 року, приблизно о 18.10 год. у приміщенні ломбарду «Скарбниця», що за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 21, у потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 4000 гривень, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя потерпілого, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким в т.ч. і ним не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу: до вчинення кримінального правопорушення, за який засуджується, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, задовільно характеризуються за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, але з 11.04.2000 року перебуває на обліку лікаря нарколога з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин Синдром залежності, не працює, матеріальна шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає: щире каяття.

Враховуючи викладене, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а також і те, що

вчинений ним злочин віднесений до тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 до строку призначеного покарання необхідно зарахувати відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року, оскільки він даним вироком засуджений за ст.ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі за вчинення злочинів 12.10.2015 року, а злочин, за який він засуджується до позбавлення волі, вчинений ним до постановлення вище вказаного вироку, тобто 18.02.2015 року.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до строку призначеного покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року і остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, відраховуючи строк відбування покарання з 25.01.2016 року.

До набрання вироком чинності обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня, після ухвалення, надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

С У Д Д Я: