Справа № 591/1358/16-к
Провадження № 1-кп/591/201/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року
Зарічний районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Суми, одруженого, с середньою освітою, офіційно не працюючого, військово незобов`язаний, зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично мешкає в АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,раніше судимого:

-15.01.2004 р. Середино-Будським РС Сумської обл. за ст.332 ч.2, 69 КК України до 2 років обмеження волі. Звільнений від відбування покарання 08.07.2005 р. з Конотопського ВЦ Сумської обл. № 130 відповідно ЗУ «Про амністію» ст.3 п «Б», на підставі постанови Конотопського РС Сумської обл.;

-21.10.2013 р. Ковпаківським РС м. Суми, за ст.286 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1рік;

-01.04.2014 р. Ковпаківським РС м. Суми за ст.311 ч.1, 71 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком від 21.10.2013 р., та остаточно призначено покарання до 1 року 7 місяців обмеження волі. Звільнений умовно достроково на невідбутий термін 1 місяць 24 дня 17.12.2015 р. відповідно ухвали Конотопського МРС Сумської області,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
Встановив:
02.01.2016 р. близько 11.00 год. ОСОБА_6 знаходився в гостях в кв. АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_6 побачив, що його співмешканка ОСОБА_7 зайшла до кімнати, та поклала мобільний телефон «iPhone 5 S», який належав її сину ОСОБА_4 на стіл, який стояв біля вікна, а сама вийшла з кімнати та направилася по квартирі у власних справах. Залишившись в кімнаті на самоті, ОСОБА_6 скориставшись цим, підійшов ближче до столу з телефоном та взяв його в руки. Розуміючи та користуючись тим, що ОСОБА_7 зайнята своїми справами, а ОСОБА_4 відпочивав в своїй кімнаті, тобто за його діями ніхто не спостерігав, вирішив викрасти мобільний телефон «iPhone 5 S», який належав ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення майна громадян, ОСОБА_6 , розуміючи, що в разі залишення в квартирі він може бути викритий в своїх злочинних діях, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , тримаючи мобільний телефон «iPhone 5 S» при собі, а саме в кишені своєї куртки, вийшов з квартири та направився у своїх справах, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином своїми неправомірними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 матеріальних збитків згідно переліку та вартості товарознавчої експертизи №15 від 12.01.2016 становить:

-мобільний телефон «iPhone 5 S» - 8620 грн;

-чохол силіконовий 35,20 грн.

-сім картка оператора мобільного зв`язку мтс матеріальної цінності не складає;

-грошові кошти на рахунку сім картки в сумі 12грн.

на загальну суму 8667,20 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєнні зазначеного правопорушення визнав повністю і пояснив, що все відбувалося так, як зазначено в обвинувальному акті, і він повністю згоден з викладеними у них обставинами.Зазначив, що як би не був випивши такого б не зробив. У вчиненому щиро кається, просив вибачення у потерпілого. В той же час просить суворо не карати, оскільки він для себе зробив вже висновки, він відшкодував заподіяну шкоду злочином, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення..

Потерпілий ОСОБА_4 , також підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що при визначенні обвинуваченому покарання він покладається на розсуд суду, останній вину визнав, просив у нього пробачення, на що він вибачив ОСОБА_6 .Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру він до обвинуваченого не має.

Оскільки покази обвинуваченого,потерпілого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доказана в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_6 вчинив дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна.

Обираючи обвинуваченому міру та визначаючи йому розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, він на обліках ніде не перебуває. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на утриманні у нього є малолітня дитина син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд також враховує його матеріальний та сімейних стан, те, що він неофіційно працює водієм у фірмі «Траур» (перебуває на випробувальному терміні) , а також обставини , які помякшують покарання, зокрема це щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що від скоєного ним кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало, повністю відшкодовані матеріальні збитки потерпілому, який вибачив обвинуваченого та претензій до нього не має. Суд також враховує і процесуальну поведінку обвинуваченого. В той же час судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що відносить до обтяжуючих обставин.

Враховуючи викладене, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого, його матеріального, сімейного стану та інших обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів є покарання із застосуванням ст. 69 КК України , перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ст. 185 ч.1 КК України та вважає призначити йому покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_6 01.04.2014 року був засуджений Ковпаківським районним судом м.Суми за ст. 311 ч.1, 71 ч.1 КК України до 1 року 7 місяців обмеження волі. та згідно ухвали Конотопського міськрайсуду Сумської області від 17.12.2015 року ОСОБА_6 було звільнено умовно-достроково від відбування вказаного покарання на невідбутий строк 01 місяць 24 дні.
Отже, ОСОБА_6 вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому , відповідно до 71 КК України останньому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.04.2014 року строком 01 місяць..
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралася, та суд не вбачає підстав для її обрання до вступу вироку в законну сулу. Строк відбуття покарання слід рахувати з моменту фактичного поміщення ОСОБА_6 до виправної установи.
Згідно з ст.ст.100,118, 124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов"язані з проведенням експертизи в розмірі 184,14 грн..
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.04.2014 р. у виді обмеження волі на строк один місяць та призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк один рік один місяць.
Запобіжний захід не застосовувався. Строк відбуття покарання слід рахувати з моменту фактичного поміщення ОСОБА_6 до виправної установи .
Стягнути з ОСОБА_6 (і/н НОМЕР_2 ) на користь держави витрати, пов"язані з проведенням експертизи в розмірі 184,14 грн.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_9 -Когер