Справа № 308/4763/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.08.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 / головуючої/,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судових засідань ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бялогард, Польська Республіка, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.10.2012 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 190 КК України на два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано ОСОБА_6 невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 5 жовтня 2012 року та остаточно до відбуття призначено - два роки один місяць обмеження волі
На підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році," Тужиков звільнений від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 17 травня 2013 року звернувся до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області, розташованого по вул. Гагаріна, 10 «а» в м. Ужгороді із заявою про злочин, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України "за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину" , завідомо знаючи, що відносно нього не вчинялось жодного злочину, умисно, завідомо неправдиво повідомив старшому інспектору чергової частини капітану міліції ОСОБА_8 про вчинення щодо нього тяжкого злочину - розбійного нападу, який передбачений ч.2 ст. 187 КК України, за наступних обставин : що 16 травня 2013 року о 18 год. 00 хв. у м. Чоп троє невідомих осіб чоловічої статі звернулись до нього, як до таксиста служби таксі «Сіті» з проханням відвезти їх у м. Самбір Львівської області , а згодом у м. Львів. Однак, за 50 кілометрів до м. Самбір вказані особи наказали ОСОБА_6 зупинитись, після чого, один з чоловіків, який сидів на задньому сидінні, схопив його за шию та притиснув до спинки водійського сидіння, в той час, як чоловік який сидів на передньому сидінні скориставшись безпорадним станом останнього, витяг з кишені його штанів гроші в сумі 600 доларів США та 4000 грн. В наступному вказані особи попросили ОСОБА_6 покинути салон автомобіля та пересівши за кермо авто направились у напрямку м. Самбір.
Заявлене ОСОБА_6 повідомлення було зареєстроване з внесенням в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 3271 від 17.05.2013. Однак в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що вказаний злочин відносно ОСОБА_9 не вчинявся і зазначена ним подія не відбувалась.
В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.2 ст. 383 КК України на ч.1 ст. 383 КК України і призначити покарання у виді 2- х років обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2012 та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки один місяць. На підставі п."в" ст. 1 Закону Про амністію у 2014 році звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання. В обгрунтування зазначає, що попередньо постановлений щодо ОСОБА_9 вирок був скасований апеляційним судом 09.12.2013. В ухвалі апеляційного суду вказувалось на невірну кваліфікацію дій, однак під час повторного розгляду ця обставина залишилась поза увагою. За фактичними обставинами справи, ОСОБА_9 повідомив правоохоронні органи про вчинення щодо нього злочину, проте осіб, які нібито вчиняли злочин він вигадав, отже кваліфікація діяння є правильною за ч.1 ст. 383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора про підтримання зміненої апеляційної скарги, прохання про перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 383 КК України на ч. 1 ст. 383 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апелянта, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Суд правильно встановив, що ОСОБА_6 17.05.2013 року в приміщенні Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області завідомо неправдиво повідомив про вчинення щодо нього розбійного нападу, вигадавши, що такий був вчинений трьома невстановленими особами. Обвинувачення грунтувалося на показаннях ОСОБА_9 , який сам неодноразово стверджував, що осіб, які вчиняли нібито щодо нього злочин, він вигадав. Разом з тим, визнаючи доведеною вину ОСОБА_10 у вчиненні вказаного злочину, суд невірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 383 КК України. Необхідною умовою кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 383 КК України є неправдиве повідомлення про вчинення злочину реальною особою.
На вказане акцентував увагу і суд апеляційної інстанції в ухвалі від 09.12.2013 року, якою було скасовано вирок Ужгородського міськрайонного суд від 24.09.2013 (а. с. 8-9), однак суд першої інстанції при новому розгляді на це уваги не звернув, як і процесуальний прокурор .
Зважаючи на наведені обставини, прокурор вищого рівня правильно вказав в своїй апеляційній скарзі на необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 383 на ч. 1 ст. 383 КК України і така апеляційна скарга підлягає задоволенню як обгрунтована.
Тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 408 КПК України вирок підлягає зміні з наведених в апеляційній скарзі підстав. Оскільки ОСОБА_10 під час розгляду справи виявив бажання про застосування до нього Закону України " Про амністію у 2014 році ", апеляційний суд перевірив наявність правових підстав для цього, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_10 від покарання внаслідок акту амністії на підстав п."в" ст. 1 цього Закону.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
змінену апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_11 - задовольнити.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду щодо ОСОБА_6 від 15.04.2016 змінити.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.2 ст. 383 КК України на ч.1 ст. 383 КК України.
Призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст. 383 КК України покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2012 та остаточно призначити два роки 1 місяць обмеження волі.
На підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
Судді :