Справа № 738/1749/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/211/2016
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000362 від 28.09.2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_6 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року по кримінальному провадженню, щодо

неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, учня 11 класу Жовтневої ЗОШ І-ІІІ ступенів, неодруженого, раніше судимого:

- 04.06.2015 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Жовтневе, Менського району, Чернігівської області, проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, працює різноробочим в «Мітлен Плюс», не одруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше судимого:

- 04.02.2011 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 15.06.2011 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 12.09.2011 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України і призначено йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до визначеного судом покарання частково приєднано невідбуту міру покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04.06.2015 року і остаточно до відбуття визначено ОСОБА_6 - 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначено йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Процесуальні витрати в розмірі 369,00 грн. (а.с.105) стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 по 184 грн. 50 коп. на користь держави, а у разі відсутності коштів у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 - з його законного представника - ОСОБА_10 .

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , в кінці лютого 2015 року близько 22.00 год. з метою крадіжки чужого майна прибув у господарство по АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу через вхідні двері проник у будинок, звідки умисно таємно вчинив крадіжку кухонних меблів виробництва ТМ «Компаніт, серія Італія», залишкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 2938/2939/15-24 від 29.10.2015 року складає 1786 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 відповідну матеріальну шкоду.

Крім цього, повторно, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 . на початку серпня 2015 року близько 22.00 год. за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна прибув у господарство по АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу через вікно проник у будинок. Після цього відкрив вхідні двері з середини і в житло зайшов обвинувачений ОСОБА_6 , з яким вони умисно, таємно вчинили крадіжку дивану «Софія», залишкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 2938/2939/15-24 від 29.10.2015 року складає 6 297 грн. 20 коп., чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 відповідну матеріальну шкоду.

До апеляційного суду надійшли аналогічні за змістом апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_6 в яких вони не оспорюють фактичні данні та доведеність своєї вини, просять вирок суду змінити в частині призначення покарання, а саме пом`якшити призначене покарання. В обґрунтування своїх вимог вказують, що судом, при призначенні покарання не враховані такі пом`якшуючи обставини, як визнання вини та сприяння розкриттю злочину.

Прокурор, подав заперечення, в яких просив подані апеляційні скарги залишити без задоволення, вирок районного суду без змін.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг обвинувачених, вважав вирок районного суду в цій частині обґрунтованим та просив його залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вчинення злочину у період іспитового строку, за місцем навчання характеризується посередньо, перебуває на оперативно-профілактичному обліку кримінальної поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, викрадене майно виявлено, активно сприяв розкриттю злочинів, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі злочини, вчинення злочину у період непогашеної судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає без реєстрації, має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи характеризується позитивно, викрадене майно виявлено, активно сприяв розкриттю злочинів, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття.

Посилання обвинувачених в своїх апеляційних скаргах на обставини, які суд першої інстанції не врахував чи врахував не в повній мірі є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються апелянти в своїй апеляційній скарзі про що вказано у вироку, та відсутні підстави для пом`якшення призначеного вироком районного суду покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4