Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/544/16-к
провадження № 1-кп/632/64/16

17 жовтня 2016 р.

Вирок

Іменем України

17 жовтня 2016 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайський кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шварц Киреєвського району Тульської області, громадянина України, росіянина, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого на посаді бульдозериста ШВТТіСТ, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, росіянина, з базовою загальною освітою, учня 12-Б класу ІНФОРМАЦІЯ_3 , інваліда 3-ї групи, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.10.2015 року, близько 1040 години, обвинувачені ОСОБА_7 разом зі своїм сином ОСОБА_8 знаходились на території свого дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де встановлювали огорожу навколо свого будинку. Під час розмови на ґрунті особистих тривалих неприязних стосунків між ОСОБА_7 та його сусідом ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 з огорожі вказаного домоволодіння витяг дерев`яну палицю та наніс нею один удар по голові ОСОБА_7 . Побачивши це, у його сина ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_5 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 переліз через огорожу вказаного домоволодіння на територію сусіднього домоволодіння АДРЕСА_4 , за вищевказаною адресою, де руками наніс ОСОБА_5 три удари по обличчю, чим спричинив потерпілому тілесні пошкодження у вигляді синця в правій окологлазничній області (4х2 см), прямокутну садну на синцевій основі в правій скронево-виличній області (8х2 см) які, згідно висновку судово медичної експертизи № 395-ЛЗ/15 від 16.11.2015 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після того, як ОСОБА_5 наніс удар палицею по голові ОСОБА_7 , у останнього раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень останньому, ОСОБА_7 пройшов через калитку на територію домоволодіння, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , де дерев`яною палицею наніс останньому три удари по спині та один удар по шиї, чим спричинив потерпілому синці на спині в області проекції 7-10 ребер зліва по лопаточній лінії (12х5,5 см), в області проекції лівої лопатки (3х2,7см), на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині (4,5х2,3 см) які, згідно висновку судово медичної експертизи № 352-ЛЗ/15 від 27.10.2015 року, відносяться за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину за вищевикладених обставин не визнав та зазначив, що з ОСОБА_5 вони сусіди по дачі. 16.10.2015 року, близько 1000 години, він зі своєю дружиною ОСОБА_10 та сином ОСОБА_8 встановлювали паркан на межі між його домоволодінням та домоволодінням ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_5 знаходився на своїй ділянці. Коли ОСОБА_5 побачив, що він відсунув паркан з рабиці, щоб закопати стовпа, то підійшов до них та почав висловлюватися на їх адресу лайкою, після чого вирвав палку з землі, якою вони відсунули паркан, та несподівано наніс даною палкою йому удар по голові від чого він впав на землю і втратив свідомість. Коли отямився, то побачив, що ОСОБА_5 намагався вдарити його дружину і він крикнув їй, щоб вони викликали міліцію. ОСОБА_5 тримав його дружину однією рукою, а другою намагався вдарити її. Син, захищаючи матір, відштовхнув ОСОБА_5 від неї, після чого останній упав. Після удару палкою по голові йому було зле і два тижні він пробув на лікуванні. Будь яких ударів ОСОБА_5 він не наносив, тілесних ушкоджень не спричиняв.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину відносно нанесення умисного тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 не визнав, по суті пред`явленого звинувачення пояснив, що дійсно 16.10.2015 року він приїхав на дачу де викопав яму для стовпа під паркан. Пізніше приїхали його батьки ОСОБА_7 та мати ОСОБА_10 . Вони почали з батьком ставити стовп в яму, яку він перед цим викопав. В цей момент їх сусід ОСОБА_5 почав висловлюватися на їх адресу лайкою, після чого наніс один удар палкою батькові по голові, від якого той втратив свідомість. Потім він побачив, що матір опинилася на ділянці сусіда і той вже намагався вдарити її палкою. Він перескочив через паркан і відштовхнув сусіда від матері.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, викладених у цьому вироку, вина обвинувачених підтверджується сукупністю наступних, досліджених судом доказів.
Показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив суду, що 16 жовтня 2015 року, приблизно о 1000 годині, він приїхав на дачу де побачив, що його сусіди ставлять паркан між їх домоволодіннями. Потім він помітив, що вони при цьому відтягнули сітку з його паркану палкою. Він відкинув цю палицю, у відповідь на що Козлови виразилися на його адресу лайкою. Потім між ними почалася сварка, після чого ОСОБА_10 спробувала вдарити його, але він відштовхнув її і вона впала на сітку. ОСОБА_8 переліз через сітку і почав наносити удари руками в область голови, від яких він ухилявся, однак декілька ударів попали йому в обличчя. ОСОБА_7 перебіг на його ділянку і вони втрьох разом почали його бити. ОСОБА_7 наніс йому декілька ударів по спині після чого вдарив його чимось важким, і йому стало зле. Потім вони пішли, а він подзвонив доньці і попросив викликати міліцію, яка приїхала приблизно через 20-30 хвилин. Потім приблизно об 11 годині 50 хвилин він із зятем пішли до лікаря.

Показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 16.10.2015 року на початку 11 години йому зателефонувала його жінка і сказала щоб він поїхав на дачу, оскільки її батька ОСОБА_5 хтось побив. Приїхавши на дачу він побачив, що автомобіль тестя було заблоковано, і на щоці у нього було садно. Зі слів тестя йому стало відомо, що в ході конфлікту, який виник у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 викинув палицю, якою ОСОБА_7 відігнув сітку паркана, останній разом зі своїм сином нанесли ОСОБА_5 тілесні пошкодження. Самого конфлікту він не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що 16.10.2015 року він знаходився у складі СОГ і після повідомлення їх група виїхали на виклик за адресою: АДРЕСА_1 . Коли вони приїхали по вказаній адресі до них вийшов ОСОБА_5 і в ході спілкування написав заяву про скоєння відносно нього злочину з боку сім`ї ОСОБА_13 . У ОСОБА_5 на обличчі був синець. Потім вони пройшли на територію домоволодіння ОСОБА_13 , де побачили ОСОБА_7 , який сидів на стільці і в нього на голові була кров. В ході розмови ОСОБА_7 пояснив, що коли вони робили паркан та відхилили сітковий паркан, між ними та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 вдарив по голові ОСОБА_7 палицею. Травма у ОСОБА_7 була свіжою, коли його дружина відсунула волосся, то з рани знов потекла кров.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 16.10.2015 року був на чергуванні в якості дільничного інспектора. Після повідомлення що відбувається конфлікт між сусідами, виїхав в складі групи за адресою: АДРЕСА_5 . По приїзду до них вийшов ОСОБА_5 з ушкодженням в районі правої щоки у вигляді садна. Потім вони пройшли на територію домоволодіння ОСОБА_13 , де побачили ОСОБА_7 у якого на голові було ушкодження, з якого йшла кров. ОСОБА_7 пояснив, що його вдарив ОСОБА_5 палицею в ході бійки. Конфлікт виник через межу, хто перший його розпочав він не пам`ятає.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що 16.10.2015 року в денний час, він повернувся з ринку до свого домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_5 . Коли підійшов до свого домоволодіння, то почув сварку, яка відбувалась на сусідній території. Після чого він побачив як зі свого двору вибіг ОСОБА_7 , у руці якого була палиця, і через хвіртку забіг на територію домоволодіння ОСОБА_5 , та наніс останньому декілька ударів вказаною палицею по тулубу. Після того покинув вказану територію. Через деякий час приїхали працівники поліції, однак його не допитували.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що у них з ОСОБА_5 довготривалі неприязні відносини. 16.10.2015 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 з ранку приїхали на дачу встановити останню частину паркану. Чоловік із сином ставили паркан, а вона займалася власними справами. Через деякий час вона почула якийсь шум. Підійшовши дізналася, що ОСОБА_5 не сподобалось, що вони відтягнули палкою сітку з паркана. Потім, коли чоловік із сином тягнули стовп, побачила як ОСОБА_5 підбіг та вихопивши палицю, якою було підперто паркан, та наніс останньою один удар по голові її чоловіку, який від удару впав на землю. Вона підбігла до ОСОБА_5 щоб припинити бійку, але останній схопив її та почав тягнути до себе на свою ділянку через паркан з сітки, а після того як вона опинилася на іншій стороні паркана, ОСОБА_5 вдарив її декілька разів палицею по тулубу, а вона, захищаючись, нігтями подряпала ОСОБА_5 щоку. До них підбіг її син ОСОБА_8 і відштовхнув ОСОБА_5 від неї.

Після чого вони з сином повернулися на свою ділянку та надали допомогу її чоловікові.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила суду, що вона працює лікарем невропатологом у Первомайській ЦРЛ. 16.10.2015 року до неї на прийом був направлений лікарем терапевтом ОСОБА_5 , який у розмові з нею скаржився на головний біль, головокружіння та нудоту. Після огляду останньому було призначено лікування.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив суду, що працює лікарем невропатологом у Первомайській ЦРЛ. 16.10.2015 року до нього на прийом прийшов ОСОБА_5 , який скаржився на слабкість, головний біль та нудоту. За результатами огляду був направлений на прийом до лікаря невропатолога. Пам`ятає, що на обличчі останнього був синець. Більш детальних обставин не пам`ятає, т.я. пройшов значний проміжок часу.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

Висновком судово-медичної експертизи № 352-ЛЗ/15 від 27.10.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження: синець в правій окологлазничній області (4х2 см), на спині в області проекції 7-10 ребер зліва по лопаточній лінії (12х5,5 см), в області проекції лівої лопатки (3х2,7см), на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині (4,5х2,3 см), прямокутна садна на синцевій основі в правій скронево-виличній області (8х2 см), котрі, за ступенем тяжкості, відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 137 -138).

Висновком судово-медичної експертизи № 395-ЛЗ/15 від 16.11.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження: синець в правій окологлазничній області (4х2 см), на спині в області проекції 7-10 ребер зліва по лопаточній лінії (12х5,5 см), в області проекції лівої лопатки (3х2,7см), на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині (4,5х2,3 см), прямокутна садна на синцевій основі в правій скронево-виличній області (8х2 см) (а.с.150 -151).

Медичною картою амбулаторного хворого ОСОБА_5 з проведеними обстеженнями невропатолога та щодо перебування потерпілого на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога з діагнозом: гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (а.с. 133 - 135).

Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відео та фотозапису та фототаблицями до нього від 11.11.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 в ході якого на місці скоєння злочину були встановлені обставини події та механізм завдання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ( а.с.142 -147).

Протоколом огляду предмету від 12.11.2015 року, під час якого було виявлено та оглянуто дерев`яну палицю світло коричневого кольору довжиною 61 см округлої форми, діаметром 2,7 см (а.с. 148).

Таким чином, невизнання обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за вищевикладених обставин, суд розцінює як засіб уникнути відповідальності за скоєне, оскільки сукупність наданих стороною обвинувачення доказів повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинувачених у скоєнні інкримінованого їм правопорушення. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних норм та оцінюються судом як належні та допустимі, погроз з боку працівників прокуратури до вищестоящих органів прокуратури не звертався.

Проаналізувавши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що показання свідка ОСОБА_10 , надані нею в суді, є неспроможними, які не тільки не ґрунтуються на доказах, але і спростовуються послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які в деталях узгоджуються між собою, а також з об`єктивними даними, що зафіксовані у відповідних протоколах і додатках до них, висновках експертів і речових доказах, і розцінює їх як позицію надання неправдивих показів, так як вона є дружиною та матір`ю обвинувачених.

Тому суд вважає доведеним вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вину обвинуваченого ОСОБА_8 суд також вважає доведеною, і кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судом не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено уточнений цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 500 гривень, моральної шкоди, спричиненої злочином, у розмірі 15 000 гривень, а також витрати за надання юридичної допомоги в сумі 11 222 гривень 40 копійок, що підлягає частковому задоволенню.

Заслухавши пояснення потерпілого, пояснення обвинувачених, які даний позов не визнали, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані докази, на підставі ст.129 КПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «О судебной практике по делам о возмещении морального (неимущественного) вреда», суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_5 не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх вимог відносно спричинення йому матеріальної шкоди, в зв`язку з чим, суд залишає позов в цій частині без задоволення, оскільки в суді потерпілим не доведено розмір та наявність спричинення йому матеріальної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За правилами ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Правова позиція Верховного Суду України з цього питання викладена в абзаці 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» де зазначено, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в пункті 9 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так від дій обвинувачених потерпілий ОСОБА_5 зазнав фізичного болю та переніс негативні емоції, був порушений його звичайний спосіб життя, останній витрачав свій час для звернення в правоохоронні органи за захистом своїх прав, тобто докладав додаткових зусиль задля відновлення порушеного звичайного укладу свого життя, тобто, в наслідок дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілий дійсно переніс моральні страждання, однак в судовому засіданні суд не знайшов належних доказів, щодо заподіяння потерпілому моральної шкоди внаслідок вчинених злочинних дій обвинуваченими у тому обсязі на які посилався позивач, а тому, виходячи з вищенаведеного, суд, враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, вважає за доцільне позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.

Визначаючи її розмір, суд виходить із характеру правопорушення (шкоду було заподіяно діями, які містили ознаки злочину), глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини винних осіб, які завдали моральної шкоди, враховуючи при цьому матеріальне становище обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також реальну можливість відшкодування вказаної шкоди. Так ОСОБА_7 , який хоча й працює, є єдиним годувальником в сім`ї, т.я. дружина на теперішній час не працює, на утриманні у нього знаходиться син ОСОБА_8 , який є інвалідом дитинства 3-ї групи, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог принципу справедливості та розумності, суд прийшов до переконання та вважає за можливе визначити розмір морального відшкодування в сумі 3 000 (три тисячі) гривень.

В частині стягнення витрат за надання юридичної допомоги в сумі 11 222 грн. 40 коп. суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково на суму 9 999 грн. 70 коп., так як деякі товарні чеки, представлені цивільним позивачем не мають жодного відношення до даного кримінального провадження.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, раніше не засуджувався, на утриманні має сина ОСОБА_8 , який є інвалідом дитинства.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується виключно позитивно, є інвалідом дитинства 3 групи, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

При призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до правопорушень невеликої тяжкості, осіб винних, віктимну поведінку самого потерпілого, який був ініціатором вищевказаного конфлікту і відносно якого було винесено вирок Первомайським міськрайонним судом Харківської області від 29 червня 2016 року за обвинуваченням за ч.2 ст. 125 КК України, вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої, метою покарання є не тільки кара, а і виправлення засуджених, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у вигляді штрафу.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не обирався.

Цивільній позов задовольнити частково.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, ст. 371 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 500 гривень, моральної шкоди, спричиненої злочином, у розмірі 15 000 гривень, а також витрат за надання юридичної допомоги в сумі 11 222 гривні 40 копійок задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 3000 гривень моральної шкоди, по 1500 гривень з кожного, та 9 999 гривень 70 копійок в рахунок стягнення витрат за надання юридичної допомоги, по 4999,85 гривень з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Речові докази дерев`яну палицю світло коричневого кольору знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1