Справа № 743/1399/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/441/2016
Категорія - ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000223, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2016 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Крупейки Лоєвського району Гомельської області, громадянина Республіки Білорусь, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Микуличи Брагинського району Гомельської області, громадянина Республіки Білорусь, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

З участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначено покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді одного року чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_12 17 197 грн. 73 коп. в рахунок відшкодування матеріальної та 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 32 197 грн. 73 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 675 грн. 18 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 245 грн. 52 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 не погодився з вироком суду та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його змінити, призначивши більш м`яке покарання ніж призначив суд першої інстанції.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час затримання в магазині йому були спричинені тілесні ушкодження, а в подальшому працівники міліції також застосовували по відношенню до нього фізичний вплив, що підтверджується медичною довідкою, та змушували надати зізнавчі показання з приводу ще двох епізодів крадіжок. Зазначає, що у порушення вимог ст. 62 його незаконно звинуватили у двох епізодах лише на доводах і припущеннях потерпілої та свідка ОСОБА_14 . Стверджує, що в час, коли були вчинені ці крадіжки, а саме в ніч на 6 червня 2015 року та на 27 липня 2015 року він перебував вдома з хворою матір`ю. Звертає увагу на те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази його винуватості, такі як відбитки пальців рук, зліпки слідів ніг, одноразовий посуд, зразки його слини. Вказує і на те, що свідки, що були допитані в суді, його не бачили, хоча це був літній час і вони мали змогу його побачити, а все обвинувачення безпідставно ґрунтується на неправдивих показаннях потерпілої та свідка ОСОБА_14 .

Наполягає на тому, що суд повинен був розглядати справу у присутності консула, про що ним було заявлено клопотання, однак, суд йому у цьому відмовив. Визнав вину лише по епізоду від 03 вересня 2015 року, в чому щиро розкаявся та просив призначити більш м`яке покарання ніж призначив суд першої інстанції.

Захисник ОСОБА_7 також не погодився з вироком суду першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій просить вирок суду в частині обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України скасувати, а провадження відносно обвинуваченого закрити. В частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України вирок суду змінити в зв`язку з суворістю призначеного покарання та призначити покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що сам ОСОБА_6 своє вини у вчиненні кримінальних правопорушень в ніч на 06 червня 2015 та на 27 липня 2015 року не визнав, зазначивши, що в цей період він перебував вдома, що можуть підтвердити його батьки. Крім того, його показання, що ним надавались в нічний час 03 вересня 2015 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки були надані під примусом, із застосуванням фізичної сили та погроз з боку осіб, які його затримали та інших осіб. При цьому, інші докази які б доводили вину його підзахисного в цій частині органом досудового слідства здобуто не було, а тому ОСОБА_6 підлягає виправданню за цими епізодами обвинувачення.

В частині обвинувачення за епізодами від 03 вересня 2015 року обвинувачений повністю визнає свою вину, у вчиненому щиро розкаявся та вибачився перед потерпілими, в той же час запевнив потерпілу ОСОБА_12 , що повністю відшкодує завдані їй матеріальні збитки. Однак, вважає, що призначене його підзахисному покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і тому підлягає зміні в бік пом`якшення, з врахуванням всіх пом`якшуючих обставин та особи винного.

Захисник ОСОБА_7 також не погодився з вироком суду першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій просить вирок суду в частині призначення покарання змінити в зв`язку з суворістю призначеного покарання, призначивши покарання більш м`яке ніж обмеження волі.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при визначені покарання судом не в повній мірі було враховано пом`якшуючі обставини, а саме думку потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , які просили суд суворо ОСОБА_8 не карати та не позбавляти його волі, не мають до нього претензій ні матеріального, ні морального характеру та прийняли його вибачення. Наголошує на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд має право врахувати і інші обставини, що пом`якшують покарання, не зазначені в частині першій цієї статті, а саме те, що ОСОБА_8 має хвору матір,яка потребує постійної сторонньої допомоги. Отже, є всі підстави для призначення його підзахисному менш суворого покарання ніж призначив суд першої інстанції.

Не погодившись з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника потерпіла ОСОБА_12 подала заперечення, в яких стверджує про те, що призначена обвинуваченому ОСОБА_6 міра покарання є занадто м`якою, з урахуванням того, що всі три крадіжки були ним вчинені з особливою зухвалістю. Крім того, спростовує версію обвинуваченого про те, що він не причетний до двох крадіжок у належному їй торгівельному закладі, вказуючи на те, що аби ввімкнути світло необхідно знати де саме розташовані вмикачі, оскільки розташовані вони не зовсім стандартно.

У відношенні апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 зазначила про те, що він молода особа і вона не бажає ламати йому подальше життя. Просить врахувати, що це ОСОБА_6 підбив його на вчинення злочину. Вважає, що час який він провів у слідчому ізоляторі був достатній для того, щоб він усвідомив протиправність своєї поведінки. Наголошує на тому, що батьки ОСОБА_8 відшкодували їй завдані збитки, не зважаючи на те, що вони вже дуже похилого віку. В разі можливості, просить не позбавляти обвинуваченого волі хоча б для того, щоб він допоміг хворій матері розплатитись з боргами.

Як встановив суд, в ніч з 05.06.2015 року на 06.06.2015 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_6 , з використанням сокири, шляхом віджиму вхідних дверей, проник до приміщення магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав ковбасу «Харківська», вагою 4,500 кг., на суму 265,50 грн.; ковбасу «Польська», вагою 4,800 кг., на суму 230,40 грн.; ковбасу «Одеська», вагою 2,100 кг., на суму 137,50 грн.; ковбасу «Краківська», вагою 4,100 кг., на суму 254,20 грн.; сир «Російський», вагою 2,500 г., на суму 212,50 грн.; м`ясо копчене, вагою 2,750 кг., на суму 288,75 грн.; консерви «Сардини», у кількості 10 банок, на суму 250 грн.; консерви «Шпроти», у кількості 10 банок, на суму 200 грн.; горошок консервований, у кількості 10 банок, на суму 170 грн.; кукурудзу консервовану, у кількості 10 банок, на суму185 грн.; горілку «Українка» об`ємом 0,5 л. у кількості 15 пляшок, на суму 825 грн., горілку «Мерная» об`ємом 0,5 л., у кількості 10 пляшок, на суму 520 грн.; горілку «Мерная» об`ємом 0,7 л., у кількості 5 пляшок, на суму 425 грн.; шампанське, у кількості 5 пляшок об`ємом 0,7 л., на суму 225 грн.; вино «Приморське», у кількості 12 пляшок об`ємом 1 л., на суму 360 грн.; пиво «Оболонь» у кількості 24 пляшок об`ємом 1 л., на суму 456 грн.; пиво «Зіберт», у кількості 12 пляшок об`ємом 1 л., на суму 204 грн.; коньяк «Грінвіч» 3 зірки, у кількості 4 пляшки об`ємом 0,5 л. на суму 328 грн.; коньяк «Аякс» 3 зірки, у кількості 4 пляшки об`ємом 0,5 л., на суму 300 грн.; одну пляшку рому об`ємом 0,7 л., вартістю 130 грн.; одну пляшку бренді, вартістю 165 грн.; горілку «Медофф», у кількості 5 пляшок об`ємом 0,7 л., на суму 440 грн.; цукерки «Стріла» вагою 4,500 кг, на суму 252 грн.; парфумну воду, у кількості 5 флаконів, на суму 240 грн.; 2 набори парфумів для чоловіків, на суму 114 грн.; 2 набори парфумів для чоловіків, на суму 150 грн.; 2 набори парфумів для жінок, на суму 176 грн.; 3 набори парфумів для жінок, на суму 165 грн.; лак для нігтів, у кількості 10 флаконів, на суму 88 грн.; лак для нігтів, у кількості 15 флаконів на суму 97,50 грн.; одеколон чоловічий, у кількості 12 флаконів, на суму 222 грн.; туалетну воду жіночу, у кількості 10 флаконів, на суму 425 грн.; набір для душу, у кількості 4 шт., на суму 330 грн.; крем для рук, у кількості 15 шт., на суму 112,50 грн.; крем для гоління, у кількості 10 шт., на суму 125,50 грн.; крем для гоління, у кількості 10 шт., на суму 155 грн.; ручки кулькові, у кількості 50 шт., на суму 275 грн.; набір для малювання, вартістю 11,65 грн.; чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду, в розмірі 9510 грн.

В ніч з 26.07.2015 року на 27.07.2015 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_6 , шляхом проникнення до приміщення магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав ковбасу «Кубанську», вагою 3 кг., на суму 127,50 грн.; ковбасу «Панську», вагою 4,500 кг., на суму 184,50 грн.; сардельки «Апетитні», вагою 4,800 кг., на суму 264,40 грн., підчерівок, вагою 3,200 кг., на суму 304 грн.; щоку, вагою 2,700 кг., на суму 156,60 грн.; ковбасу «Харківську», вагою 5,800 кг., на суму 400,20 грн.; ковбасу «Сервелатна», вагою 4,500 кг., на суму 265,50 грн.; ковбасу «Московську», вагою 3 кг., на суму 285 грн.; майонез у кількості 50 упаковок, на суму 250 грн.; сир «Російський», вагою 2,500 кг., на суму 212,50 грн.; сир плавлений 30% жирності, у кількості 20 шт., на суму 150 грн.; сир плавлений 20% жирності, у кількості 15 шт., на суму 67,50 грн.; консерви «Шпроти», у кількості 10 банок, на суму 210 грн.; консерви «Сардини», у кількості 10 банок, на суму 250 грн.; паштет печінковий, у кількості 12 шт., на суму 186 грн.; горошок зелений, у кількості 10 банок, на суму 170 грн.; кукурудзу консервовану, у кількості 10 банок, на суму 185 грн.; ананаси консервовані, у кількості 5 банок, на суму 175 грн.; молоко згущене, у кількості 8 банок, на суму 192 грн.; окорок у кількості 5 упаковок, на суму 125 грн.; млинці з творогом, у кількості 5 упаковок, на суму 175 грн.; пельмені, вагою 5 кг., на суму 170 грн.; печінку свинячу, вагою 3,500 кг., на суму 87,450 грн.; бендерики, вагою 2,800 кг., на суму 78,40 грн.; вареники з м`ясом, вагою 3,500 кг., на суму 101,50 грн.; цукерки «Ромашка», вагою 4 кг., на суму 316 грн.; цукерки «Корівка», вагою 1,873 кг., на суму 103,03 грн.; цукерки «Тузик», вагою 2 кг., на суму 164 грн.; цукерки «Вершкові», вагою 2 кг., на суму 170 грн.; пиво у кількості 6 пляшок об`ємом 1 л., на суму 108 грн.; вино «Портвейн», у кількості 15 упаковок об`ємом 1 л., на суму 480 грн.; горілку «Зелений день», у кількості 10 пляшок об`ємом 0,5 л., на суму 650 грн.; горілку «Українка», у кількості 5 пляшок об`ємом 0,5 л., на суму 275 грн.; коньяк «Аякс» 5 зірок, у кількості 2 пляшок об`ємом 0,5 л., на суму 164 грн.; коньяк «Гринвіч» 3 зірки, у кількості 3 пляшки об`ємом 0,5 л., на суму 225 грн.; вино «Сонце в бокалі», у кількості 2 пляшки, на суму 84 грн., вино «Лідія», у кількості 2 пляшки на суму 86 грн.; шампанське у кількості 2 пляшки на суму 90 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду, в розмірі 7687,73 грн.

03.09.2015 року, у період часу між 21 та 04 годиною, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом проникнення до сараю в домоволодінні АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав велосипед «Дорожник Люкс», чим спричинив ОСОБА_16 майнову шкоду, в розмірі 892,85 грн.

03.09.2015 року, у період часу між 21 та 01 годиною, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом проникнення на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , таємно викрав велосипед «Аіст», чим спричинив ОСОБА_15 майнову шкоду, в розмірі 1064,43 грн.

03.09.2015 року близько 00 годин 40 хвилин ОСОБА_6 , за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_8 , обоє перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом зламу сокирою вхідних дверей, проникли до приміщення магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , де повторно, з метою крадіжки, склали у поліетиленові пакети крабові палички «Економ маркет», у кількості 2 упаковки вагою 0,100 кг. на суму 20 грн.; заморожене салом вагою 3 кг. на суму 225 грн.; котлети «Київські», у кількості 3 упаковки, вагою 0,800 кг. кожна, на суму 66 грн.; бендерики вагою 4 кг., на суму 116 грн.; рибу морожену вагою 1 кг., вартістю 25 грн.; тісто листове дріжджове заморожене, у кількості 2 упаковки, на суму 40 грн.; шпроти в олії «Союз морів», вагою 0,150 кг., вартістю 21 грн.; майонез «Провансаль Люкс», у кількості 20 упаковок, на суму 100 грн.; ковбасу «Слов`янську» вагою 1,400 кг., на суму 52,50 грн.; копчене сало, вагою 2,800 кг., на суму 265 грн.; ковбасу варену, вагою 2,800 кг., на суму 100,8 грн.; ковбасу «Одеську», вагою 3 кг., на суму 171 грн.; ковбасу «Харківську», вагою 2,300 кг., на суму 158,70 грн.; ковбасу «Коньячну», вагою 0,38 кг., на суму 28,50 грн.; шампанське «Совєтское», у кількості 2 пляшки, на суму 108 грн.; горілку «Українка», у кількості 3 пляшки об`ємом 0,2 л. кожна, на суму 96 грн.; горілку «Українка», у кількості 8 пляшок об`ємом 0,5 л. кожна, на суму 436 грн.; 1 пляшку горілки «Українка» об`ємом 0,7 л., вартістю 88 грн.; 1 пляшку горілки «Адміральська» об`ємом 0,5 л., вартістю 54 грн.; 1 пляшку горілки «Вдала» об`ємом 0,5 л., вартістю 55 грн.; 1 пляшку горілки «Мисливська» об`ємом 0,5 л., вартістю 54,50 грн.; 1 пляшку коньяку «Аякс» 3 зірки об`ємом 0,5 л., вартістю 85 грн.; 1 пляшку коньяку «Аякс» 5 зірок об`ємом 0,5 л., вартістю 120 грн.; 1 пляшку вина «Тамянка», вартістю 36 грн.; а всього на суму 2522 грн., однак не довели усіх дій, спрямованих на таємне викрадення чужого майна з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені на місці злочину.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подані ним апеляційні скарги в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з підстав у них наведених та просив їх задовольнити, та підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного, обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю підтримав подану ним апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого захисника за наведених у них доводів та просив про їх задоволення, обвинуваченого ОСОБА_8 який повністю підтримав апеляційну скаргу свого захисника та просив апеляційний суд про пом`якшення покарання, потерпілу ОСОБА_12 , яка не заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просила про залишення без задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , подану в його інтересах, мотивуючи необґрунтованістю їх доводів, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисника в інтересах обох обвинувачених та обвинуваченого ОСОБА_6 , вважав вирок суду обґрунтованим і законним та просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені, перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку.

Так, згідно показань обвинуваченого ОСОБА_6 , свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь він визнав частково та у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що 02 вересня 2015 року він, спільно з ОСОБА_8 на території Республіки Білорусь погодилися на пропозицію раніше незнайомого чоловіка переправити через р. Дніпро дизельне пальне в Україну. З цією метою вони на безгосподарному дерев`яному човні, поза встановленим пунктом пропуску, переплили на територію України, де не дочекавшись покупця, залишили човен на березі, а самі пішли ґрунтовою дорогою близько 1,5 км. та вже у нічний час потрапили до населеного пункту, яким виявилось с. Лопатні. Пройшовши певну відстань по вулиці, побачили приміщення магазину, яке освітлювалось ліхтарем, а потім, за взаємною згодою, з різних жилих домоволодінь, кожен з них таємно, викрали по одному велосипеду, а він ще викрав сокиру. В подальшому, за взаємною згодою, вони вирішили скоїти крадіжку з магазину. Залишили велосипеди неподалік від магазину, він сокирою розбив вхідні двері. Коли зайшли до магазину, то ввімкнули світло, вдягнули знайдені під прилавком рукавички, знайшли в підсобці білі поліетиленові мішки, в які склали продукти харчування та алкогольні напої в асортименті. Крім того, в торгівельному приміщенні вони вживали алкогольні напої, закусуючи їх шпротами, морозивом та кавуном. Через деякий час до магазину зайшли озброєні мисливською рушницею люди, які примусили обвинувачених лягти на підлогу, нанесли їм тілесні ушкодження, а чоловік потерпілої ОСОБА_12 , приставивши зброю до його голови, примусив його зізнатися ще в двох епізодах крадіжки з цього магазину. В подальшому на місце події прибули прикордонники та працівники міліції. Свою винність у викраденні велосипеда та замаху на таємне викрадення майна з магазина 03 вересня 2015 року він визнає в повному обсязі, не оспорює перелік, асортимент, вартість викраденого та пошкодженого майна і кається у скоєному. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_12 визнає в розмірі 7500 грн.

В той же час заперечує свою причетність до крадіжок з цього ж магазину в ніч з 05 червня 2015 року на 06 червня 2015 року та 26 липня 2015 року на 27 липня 2015 року, вказуючи що в цей час знаходився за місцем свого проживання в с. Крупейки Лоєвського району Гомельської області.

Обвинувачений ОСОБА_8 допитаний у судовому засіданні в суді першої інстанції свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що у вересні 2015 року він погодився допомогти ОСОБА_6 переправити з Республіки Білорусь в Україну дизельне пальне. Для цього вони перетнули державний кордон по р. Дніпро на безгосподарному човні. Не дочекавшись покупця, він та ОСОБА_6 по ґрунтовій дорозі прийшли до с. Лопатні, де вирішили викрасти майно з магазину. З метою транспортування викраденого майна, кожен з них викрав з різних господарств по велосипеду, особисто він викрав велосипед Аіст. В подальшому, зайшовши з тильної сторони до магазину, ОСОБА_6 сокирою пошкодив вхідні двері і вони проникли в середину приміщення, де у знайдені там же білі поліетиленові мішки склали продукти харчування і алкогольні напої. Крім того, у торгівельному закладі вони вживали спритне і продукти харчування. Не заперечував, що окрім дверей вони пошкодили вікно і, можливо, дзеркало, після чого були затримані цивільними особами.

У скоєному він щиро розкаюється, заявлений потерпілою цивільний позов визнає частково, а саме майнові вимоги визнає в повному обсязі, а вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 грн.

Спростовуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про його непричетність до кримінальних правопорушень в ніч з 05 червня 2015 року на 06 червня 2015 року та 26 липня 2015 року на 27 липня 2015 року, що йому інкримінуються, суд першої інстанції послався на докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, які є допустимими і підстав сумніватися у їх достовірності, як під час судового розгляду в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду не встановлено, не наведено таких підстав і в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ..

Зокрема, потерпіла ОСОБА_12 допитана в судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що їй, як суб`єкту підприємницької діяльності належить магазин, розташований по АДРЕСА_3 , з якого упродовж літа-осені 2015 року було здійснено три крадіжки.

Перше проникнення до торгівельного закладу було здійснено в ніч на 06 червня 2015 року, та були викрадені продукти харчування, спиртні напої, парфумерні вироби, відеоплеєр, розбито плазмовий телевізор. Під час другого проникнення в ніч на 27 липня 2015 року, також були викрадені продукти харчування і алкогольні напої, в тому числі заморожені м`ясні вироби. З метою запобігти подальшому вчиненню злочинів, магазин було облаштовано системою сигналізації, яка у випадку руху в приміщенні, подає сигнал на мобільний телефон, відтворюючи всі звуки, в тому числі мову людей.

У ніч на 03 вересня 2015 року ОСОБА_12 зателефонувала продавець, котра повідомила, що в закладі перебувають сторонні особи. Нею було вжито заходи щодо виклику працівників міліції, однак побоюючись, що невідомі особи можуть втекти, вона із чоловіком продавця та її батьком, який озброївся мисливською рушницею, прийшли на місце події, де затримали обвинувачених. Крадії, якими виявилися ОСОБА_6 і ОСОБА_8 підготували до викрадення продукти харчування і алкогольні напої, помістивши їх у білі поліетиленові мішки, яких ні в продажу, ні в користуванні магазину не було. На руках обвинувачених були білі рукавички, яких також ні в продажу, ні в користуванні не було. Обвинувачені розбили кавуном дзеркало, пошкодили близько 700 кг. кавунів які підлягали реалізації, розбили лоток яєць, потоптали канцелярські вироби.

Потерпіла наполягала на тому, що характер проникнень до магазину, перелік і кількість викраденого, попереднє відключення зовнішнього освітлення шляхом розбиття лампочки та злам вхідних дверей з використанням сокири, вказують на вчинення всіх злочинів одними і тими ж особами. Крім того, як до приїзду працівників міліції, так і після їх прибуття, ОСОБА_6 підтвердив свою причетність до всіх трьох фактів крадіжок.

Потерпіла підтвердила той факт, що на момент розгляду справи судом, їй відшкодовано майнову та моральну шкоду, завдану діями ОСОБА_8 , тому вона приймає вибачення обвинуваченого і просить не призначати йому покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства. Заявлений по справі цивільний позов потерпіла підтримує частково і просить стягнути з ОСОБА_17 46 000 грн. майнової та 20 000 грн. моральної шкоди.

Показання потерпілої ОСОБА_12 повністю підтвердив свідок ОСОБА_18 під час допиту у судовому засіданні в суді першої інстанції. При цьому, вказував,що до обвинувачених вони фізичного насильства не застосовували, однак вони своєї вини і не заперечували, а ОСОБА_6 взагалі вказав, що попередні дві крадіжки також були вчинені ним, не заперечував він своєї вини і після приїзду працівників міліції.

Допитана в судовому засіданні в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_16 показала, що на початку вересня 2015 року вночі її розбудили працівники міліції, на пропозицію яких нею було домоволодіння та виявлено, що велосипед, який потерпіла придбала приблизно за 800 грн., зник із сараю. Тієї ж ночі викрадене майно їй було повернуто працівниками міліції. Зауважила, що обвинувачені не доводяться родичами потерпілій і вона їх раніше не бачила.

Потерпіла ОСОБА_15 у судовому засіданні в суді першої інстанції дала показання аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_16 .. При цьому вказала, що ніколи не давала згоди ОСОБА_17 або ОСОБА_8 користуватись належним їй майном і раніше обвинувачених не знала. Зазначила, що під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_6 вибачився перед нею.

Показаннями свідка ОСОБА_14 підтверджується, що на момент вчинення даних кримінальних правопорушень вона працювала продавцем магазину ФОП ОСОБА_12 в с.Лопатні. Зокрема, свідок зазначила, що після першої крадіжки на дверях малися сліди віджиму, характерні для сокири і крім продуктів харчування та спиртного, які знаходились в холодильнику, був викрадений DVD-плеєр. Під час другого епізоду були також викрадені цукерки і заморожені продукти, розбитий плазмовий телевізор, який висів на стіні. Під час третього епізоду, двері були вирубані та пошкоджена найбільша кількість товарів. Зауважила, що у всіх трьох епізодах лампочка зовнішнього освітлення була розбита, ящики з-під прилавку були витягнуті, малися ознаки розпивання спритних напоїв.

Підтвердила, що після другої крадіжки в магазині було встановлено додатковий датчик сигналізації, який реагує на звуки. 03 вересня 2015 року о 00 годин 40 хвилин на її мобільний телефон надійшов сигнал і вона, ввімкнувши телефон, почула звуки розмови, брязкання скла і рухи. Після цього, вона пішла в сторону магазину і пересвідчилась, що внутрішнє освітлення в приміщенні ввімкнене і там присутні сторонні особи. Потім ОСОБА_14 зателефонувала власному батькові, який прийшов озброєний мисливською рушницею, та чоловіку ОСОБА_19 , який також прибув до місця події. Першими в приміщення зайшли батько і чоловік, після чого вона почула як її батько комусь крикнув, щоб кидав ніж, а то буде стріляти. Коли вона зайшла до приміщення магазину, побачила двох незнайомих чоловіків, один з яких був ОСОБА_6 і саме він тримав в руці ніж, ОСОБА_8 стоячи з сокирою, намагався відкрити другі двері в підсобку. У вказаних осіб на руках були вдягнуті білі трикотажні рукавички, яких не було у продажу в магазині. Обвинувачені перебували в стані алкогольного сп`яніння, на підлозі малися два великих полімерних мішки білого кольору, наповнені товаром, третій незаповнений мішок був на прилавку, в приміщенні було розлите вино. Після того, як ОСОБА_20 і ОСОБА_8 поклали на підлогу, останній вибачався і вказував, що до торгівельного закладу його привів ОСОБА_6 . В свою чергу ОСОБА_6 повідомив, що в магазині він не вперше і показав на місце, де раніше висів телевізор, який він розбив. Згодом до місця події прибули ОСОБА_18 та ОСОБА_12 і в їх присутності ОСОБА_6 також зізнався в тому, що він причетний до попередніх крадіжок. На переконання свідка, про причетність ОСОБА_6 до попередніх крадіжок вказує і той факт, що особі, яка вперше потрапила до магазину в темну пору доби, знадобиться тривалий час щоб ввімкнути внутрішнє освітлення у зв`язку з нестандартним розміщенням вимикачів. Запевнила, що фізичного та психологічного насильства до обвинувачених ніхто не застосовував.

Показання свідка ОСОБА_14 підтвердив і свідок ОСОБА_19 під час допиту у судовому засіданні в суді першої інстанції. Крім того, вказав, що у ОСОБА_21 був ніж, однак, після затримання він зізнався у тому, що вчинив ще дві крадіжки з цього магазину, при цьому, тілесних ушкоджень обвинуваченим ніхто не завдавав, вони добровільно у всьому зізнались, як до приїзду працівників міліції так і в їх присутності.

В судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_22 , яка також являється продавцем магазину ФОП ОСОБА_12 в с.Лопатні підтвердила фактичні обставин вчинення трьох крадіжок з торгівельного закладу. Зазначила, що всі вони були здійснені шляхом зламу замків, віджиму або пошкодження вхідних дверей, при цьому, зовнішні лампи освітлення у всіх випадках були розбиті. Як у першому, так і в другому випадках частина товару в магазині була приведена у непридатний для подальшої реалізації стан. Під час другої крадіжки було розбито плазмовий телевізор, який висів на стіні. Наголосила на тому, що на той час в магазині не було на реалізації та у використанні великих білих полімерних мішків і рукавичок. Обвинувачених свідок раніше не знала.

Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_23 нічого не повідомив з приводу фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, вказавши лише, що був при огляді магазину в с.Лопатні після вчинення там першої крадіжки і в його присутності працівники міліції виявили в приміщенні та вилучили сокиру. Обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_8 йому не знайомі.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що близько 03 години в одну з ночей літа 2015 року вона, йдучи додому, чула як зі сторони магазину ОСОБА_12 , розташованого в приміщенні школи с.Лопатні, доносилися голоси двох дорослих чоловіків, а також відбувався якийсь рух. При цьому зовнішнє освітлення в магазині було відсутнє.

Колегія суддів вважає, що суд дав вірну юридичну оцінку показанням вказаних потерпілих та свідків, з урахуванням того, що вони приводились до присяги та були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, та правильно визнав їх допустимими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про те, що суд повинен був критично віднестись до показань свідків.

Так, показання, як потерпілих так і свідків є послідовними, логічними, не суперечать одні одним, повністю узгоджуються не тільки між собою, а і з іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім того, у сукупності, показання вказаних осіб є досить змістовними та підтверджують факт вчинення кримінальних правопорушень, як ОСОБА_6 так і ОСОБА_8 .

При цьому, колегія суддів не може погодитись з твердженням обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника в тій частині, що ОСОБА_6 не вчиняв інкримінованих йому кримінальних правопорушень в ніч з 05 червня 2015 року на 06 червня 2015 року та 26 липня 2015 року на 27 липня 2015 року, а зізнавчі показання були ним надані під тиском осіб, що його затримали та працівників міліції.

Так, під час провадження судового розгляду, суд першої інстанції детально дослідив обставини кримінального провадження, перевірив показання потерпілих та свідків безпосередньо у судовому засіданні, які узгоджуються з іншими зібраними під час досудового розслідування доказами та у своїй сукупності утворюють єдину картину вчинених кримінальних правопорушень. Крім того, допитані у судовому засіданні потерпілі та свідки зазначили про те, що тілесних ушкоджень ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_6 не завдавали. Більш того, колегія суддів приймає до уваги і той факт, що в ніч на 03 вересня 2015 року було затримано не лише ОСОБА_6 , а й ОСОБА_8 , однак, останній на застосування фізичної сили з боку свідків та з боку працівників не скаржиться та жодного разу не вказав на застосування такої сили. При цьому, не логічною

Мотивуючи у вироку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд обґрунтовано послався і на інші, зібрані у кримінальному провадженні докази, які є належними і допустимими, узгоджуються між собою та з показаннями потерпілих і свідків, тому доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника в цій частині не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Отже, суд у відповідності до вимог законодавства правильно дослідив усі зібрані у кримінальному провадженні докази та дав їм належну оцінку у нарадчій кімнаті під час прийняття рішення. При цьому, суд правильно зазначив, що доводи ОСОБА_6 про те, що він не причетний до вчинення крадіжок в ніч з 05 червня 2015 року на 06 червня 2015 року та 26 липня 2015 року на 27 липня 2015 року, не є переконливими та суперечать зібраним доказам.

Твердження ОСОБА_6 про дачу ним визнавальних показань щодо обвинувачення за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України по епізодам, вчиненим в ніч з 05 червня 2015 року на 06 червня 2015 року та 26 липня 2015 року на 27 липня 2015 року, під тиском з боку осіб, що його затримали та працівників міліції є безпідставними і даний факт вірно розцінений судом, як спроба обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності.

Крім того, за участі обвинуваченого ОСОБА_6 19 жовтня 2015 року за участі захисника було проведено слідчий експеримент, під час якого обвинувачений не заявляв про те, що зізнавчі показання у крадіжках в ніч з 05 червня 2015 року на 06 червня 2015 року та 26 липня 2015 року на 27 липня 2015 року ним були надані під фізичним тиском, хоча мав для цього реальну можливість, однак, не скористався таким своїм правом Крім того, будучи допитаним 03 вересня2015 року у присутності захисника, обвинувачений ОСОБА_6 також не заявляв про застосування щодо нього фізичної сили під час затримання та з метою надання ним зізнавчих показань.

Стверджуючи в своїй апеляційній скарзі про те, що в матеріалах кримінального провадження мається висновок лікаря щодо наявності у нього тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_6 не звернув уваги на ту обставину, що такий документ, на підтвердження його доводів, відсутній у матеріалах кримінального провадження. Не наданий такий документ і під час апеляційного перегляду, ні самим обвинуваченим, ні його захисником.

Аналізуючи вище викладені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення знайшло своє підтвердження у повному обсязі. Тому, твердження обвинуваченого про непричетність його до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, вчинених в ніч з 05 червня 2015 року на 06 червня 2015 року та 26 липня 2015 року на 27 липня 2015 року, суд першої інстанції вірно розцінив, як намагання уникнути відповідальності за вчинене і підстав для закриття кримінального провадження, як про це просять обвинувачений та його захисник у своїх апеляційних скаргах, колегія суддів не знаходить.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, на переконання колегії суддів, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані місцевим судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення та іншого володіння особи, а також за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, на переконання колегії суддів, дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані місцевим судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, а також за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, сукупність обставин, що характеризують особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, і хоча на території України вважається особою,що не має судимостей, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на території Республіки Білорусь, в тому числі за крадіжки при обтяжуючих обставинах. Прийняв до уваги обставину, що обтяжує покарання вчинення в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність обставин, які його пом`якшують.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на той факт, що вчиненням ряду крадіжок з магазину, що належить потерпілій ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_6 спричинив останній досить значну суму збитків, які не були відшкодовані потерпілій ні під час досудового слідства, ні в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначене покарання, є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і не вбачає підстав для його пом`якшення, як про це йдеться в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, сукупність обставин, що характеризують особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, не має судимостей, ступінь його співучасті, тобто допоміжну роль у вчиненні злочинів, молодий вік та позицію потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання. Прийняв до уваги обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої потерпілій, а також обставину, яка його обтяжує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).

У зв`язку з цим, суд прийшов до правомірного висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України. Згідно зі ст. 69 КК України та п. 8 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.

Тобто, обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався принципів гуманності, врахувавши ту обставину, що обвинувачений своїми показаннями повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих правопорушень, активно сприяв у їх розкритті, відшкодував потерпілій суму завданих, як матеріальних так моральних збитків, а також думку потерпілої ОСОБА_12 , яка не наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

Разом з тим, згідно до положення частини другої статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, всі обставини, на які в своїй апеляційній скарзі посилається захисник були в достатній мірі враховані судом першої інстанції, що і стало підставою для призначення ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі санкції статей, що йому інкримінуються.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначене покарання, є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і не вбачає підстав для його пом`якшення, як про це йдеться в апеляційній скарзі захисника.

Законодавчими актами передбачено порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з випробуванням, виконанням покладених на них судом обов`язків протягом іспитового строку. Організація роботи щодо контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, і виконанням ними обов`язків протягом іспитового, здійснюється працівниками кримінально - виконавчої інспекції за місцем проживання таких засуджених осіб відповідно до статей 13 та 163 Кримінально-виконавчого кодексу України. Окрім контролю за поведінкою засуджених на вказану службу покладається проведення індивідуально-профілактичної роботи з метою виправлення та попередження учинення нових злочинів за місцем проживання осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового. Відсутність у обвинувачених постійної реєстрації та місця проживання на території України, сталих соціальних зв`язків, постійної роботи та офіційних джерел доходів, не забезпечить здійснення за ними належного контролю за дотриманням останніми вимог закону щодо виконання покарання не пов`язаного з позбавленням волі , та дає колегії суддів підстави сумніватись в тому, що мета покарання буде в даному випадку досягнута.

Відповідно до вимог Закону України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни до ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання засудженим до позбавлення волі строк попереднього ув`язнення зараховується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1. Закону України „Про попереднє ув`язнення - попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, відповідно до зазначених норм Закону, підлягає зарахуванню в строк відбування покарання обвинуваченим час попереднього ув`язнення з дня їх затримання по дату набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Суд першої інстанції визначив до зарахування строк з дня затримання на час постановлення судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим час попереднього ув`язнення з дня постановлення вироку районного суду по час набуття цим вироком чинності.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування та розгляді матеріалів кримінального провадження в суді першої інстанції, які були б підставою для скасування ухваленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до вимог частини 5 статті 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 час перебування їх під вартою з дня постановлення вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області - 22 лютого 2016 року по час набрання даним вироком чинності - 24 травня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_25 ОСОБА_26 ОСОБА_27