Єдиний унікальний номер № 201/9547/16-к
Номер провадження 1-кп/201/543/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року м. Дніпро
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
19 травня 2016 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував в приміщенні Дніпропетровського Державного Цирку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська 33, де на дивані побачив мобільний телефон марки «Lenovo Р-780» чорного кольору, вартістю 2056 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_6 та визначив його об`єктом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв вищевказаний телефон та поклав у ліву кишеню одягнених на ньому брюк. Після цього ОСОБА_4 , разом з викраденим мобільним телефоном марки «Lenovo Р-780» чорного кольору з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився їм на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2056 гривень 00 копійок.
Умисні дії, ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що 19 травня 2016 року, близько 16 години, він прийшов до Дніпропетровського Державного Цирку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська 33 з метою працевлаштуватися. Знаходячись всередині приміщення, він сидів на дивані, де побачив мобільний телефон марки «Lenovo Р-780» чорного кольору, який вирішив викрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він взяв вищевказаний телефон та поклав його у ліву кишеню одягнених на ньому брюк. Після цього вийшов з приміщення цирку і сховав викрадений ним телефон в кущах, після чого знову повернувся до приміщення. Через деякий час до нього підходила потерпіла ОСОБА_6 і питала про свій телефон, на що він відповів кивком, що не бачив її телефона. Далі він вийшов з приміщенні цирку, забрав із кущів вкрадений мобільний телефон і пішов додому. В подальшому, вставив у цей мобільний телефон свою картку і користувався протягом 3 днів. Після чого мобільний телефон було повернуто потерпілій. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого майна, ні вину. Додав, що заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 056 гривень та моральної шкоди у розмірі 2000 гривень визнає у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та призначити покарання у вигляді штрафу, яке він в змозі виконати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, не одружений, офіційно непрацевлаштований, за місцем навчання та проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо без ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривні 20 (двадцять) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Під час судового розгляду, потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 2 056 гривень 00 копійок та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 2 056 гривень 00 копійок та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень 00 копійок, суд приходить до висновку, що заявлений потерпілою цивільний позов є повністю обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.
Під час судового розгляду встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 зокрема, таємного викрадення майна потерпілої, останній спричинено матеріальну шкоду у розмірі 2 056 гривень 00 копійок, що підтверджується показаннями обвинуваченого, який визнав всі фактичні обставини даного злочину у повному обсязі, яку на даний час не відшкодовано, так як телефон повернуто у неробочому стані. При цьому, в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 дійсно перенесла душевні страждання та психологічний стрес.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 у повному обсязі та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у сумі 2 056 гривень 00 копійок та заподіяну їй матеріальну шкоду у розмірі 2000 гривень 00 копійок.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
-мобільний телефон марки «Lenovo P -780», який відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній, як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок .
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заявлений в рамках даного кримінального провадження задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 2 056 (дві тисячі п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривні 20 (двадцять) копійок на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-мобільний телефон марки « Lenovo P -780», який відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній, як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1