Справа № 699/212/16-к
Номер провадження 1-кс/699/32/16
УХВАЛА
18.04.2016 м.Корсунь-Шевченківський
Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про повторний відвід судді ОСОБА_5 , який розглядав заявлений відвід головуючому - судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000425 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.296 КК України ,

за участі:

з боку обвинувачення:

процесуального прокурора ОСОБА_7 ,

з боку захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників, адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2016 до Корсунь-Шевченківського районного суду з прокуратури Черкаської області поступив обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та розписками обвинувачених від 30.03.2016 про одержання ними копій вказаних документів у кримінальному провадженні № 000425, який в цей же день був направлений до Апеляційного суду Черкаської області в порядку ст.34 КПК, з поданням в.о. голови Корсунь-Шевченківського районного суду, про зміну підсудності у даному кримінальному провадженні, оскільки вказаний акт був направлений з прокуратури Черкаської області, а також з підстав забезпечення оперативності та ефективності розгляду даного кримінального провадження, до Лисянського районного суду, тобто за місцем проживання обвинувачених, потерпілих, всіх свідків? яких більше 20 осіб, які проживають у смт. Лисянка та Лисянському районі Черкаської області, та було вказано, що у Лисянському районному суді працює троє суддів, один з яких не вчиняв жодних процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.

Але у задоволенні вказаного подання ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06.04.2016 було відмовлено і 06.04.2016 повернуто вказані документи до Корсунь-Шевченківського районного суду, тому в цей же день, з метою належного і вчасного повідомлення учасників судового провадження та для забезпечення їх участі у судовому засіданні, призначено до підготовчого судового розгляду на 11.04.2016 на 12:00.

11.04.2016, перед початком підготовчого судового засідання, адвокат ОСОБА_9 , якого підтримали інші захисники обвинувачених та обвинувачені, заявили відвід головуючому у справі судді ОСОБА_1 , який в порядку ст. 35 КПК України розподілено судді ОСОБА_5 , але суддя не розглянув такий, бо адвокати заявили і йому відвід на тій підставі, що суддя ОСОБА_5 розглядав дане кримінальне провадження по суті та вирок у якому було скасовано.

Вказаний відвід судді ОСОБА_5 , в порядку ст. 35 КПК України, передано судді ОСОБА_1 для розгляду, і у задоволенні такого відводу відмовлено, як такому, що не ґрунтується на вимогах кримінально-процесуального закону, в т.ч. ст.ст. 3, 75, 76 КПК України.
Після цього суддя ОСОБА_5 розглянув вказаний відвід головуючому - судді ОСОБА_1 і відмовив у задоволенні такого, як безпідставному.
11.04.2016 о 17:35 ОСОБА_4 подав до суду заяву про негайне звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти, оскільки спливли строки тримання такого під вартою з посиланням на ч.6 ст.115 КПК, тобто через те, що у суді закінчився робочий день.
11.04.2016 о 19:07, на підтвердження чого є копія Реєстру судових справ і матеріалів, переданих на розгляд судді, суддя ОСОБА_1 отримала заяву ОСОБА_4 про повторний відвід судді ОСОБА_5 на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, з посиланням на те, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 при розгляді відводу судді ОСОБА_1 через те, що він відмовив у задоволенні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_3 з-під варти.
Вказаний повторний відвід не був розглянутий, оскільки по відводу судді ОСОБА_1 вже було прийняте рішення, а тому судом розглядалися клопотання процесуального прокурора, подані ще о 12.00 до канцелярії суду щодо запобіжних заходів відносно обох обвинувачених.
О 21.00, після оголошення судом ухвали по розглянутих судом заявлених прокурором клопотаннях, судом було відкладено продовження проведення підготовчого судового засідання на 18.04.2016 на 11.00, та заяву адвоката ОСОБА_4 про повторний відвід судді ОСОБА_5 .
Розгляд даного клопотання адвоката відкладено в межах розумного строку, а саме: з 21 години 11.04. до 11.00, 18.04.2016, де малося два вихідні дні у вказаний період. Про те, що цей строк є межею розумного строку вказано у рішенні ЄСПЛ « Броуган та інші проти Сполученого Королівства», з посиланням на ст. 5 Конвенції , оскільки рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковим для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , та у п.57 якого вказано, що з посиланням на усталені принципи практики ЄСПЛ, згідно з якими строк до чотирьох днів у справах, що стосуються звичайних кримінальних правопорушень, та до п`яти днів у виняткових випадках може вважатися відповідним вимозі негайності чи оперативності, закладеній у пункті 3 статті 5 Конвенції.
18.04.2016 у судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав вказаний відвід судді ОСОБА_5 .
Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтримали клопотання захисника ОСОБА_4 .
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 підтримали думку своїх захисників.
Прокурор заперечила проти заявленого відводу, вважаючи його безпідставним та вважає таким, що підлягає залишенню без розгляду, так як захист зловживає своїми правами.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про те, що заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 76 КПК України передбачає вирішення питання відводу судді, який брав участь у кримінальному провадженні, а ст.3 КПК України передбачено, що таке судове та кримінальне провадження, хто є учасниками судових і кримінальних проваджень, але суддя який розглядає відвід іншому судді, який є головуючим у кримінальному провадженні, не входить до переліку цих осіб, тобто розгляд відводу судді, який розглядає відвід іншому судді, головуючому у кримінальному провадженні, не передбачений кримінально - процесуальним законодавством.
Крім того, згідно ч.4 ст.81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Під зловживанням правом слід розуміти особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб`єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права.

Згідно ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Верховний Суд України у своєму листі від 25.01.2006 № 1-5/45 зазначив, що критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на новий судовий розгляд.

Тому, суд вважає, що ОСОБА_4 зловживає правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти, про що свідчить неодноразове подання в останній день дії ухвали суду про тримання ОСОБА_3 під вартою, строк якої закінчувався 11.04.2016 о 24.00, відповідно до приписів ч.2 ст.115 КПК, заяв про відводи з метою недопущення розгляду клопотання процесуального прокурора про продовження обом обвинуваченим строків запобіжних заходів, надуманість цих відводів - що суддя ОСОБА_5 не розглянув його заяви про звільнення ОСОБА_3 з - під варти, бо у суді закінчився о 17.15 робочий день, хоча сам адвокат подав останнє клопотання о 19.07,тобто після 17.15, а суддя ОСОБА_5 не проводив судове засідання в порядку ст.314 КПК у даному кримінальному провадженні, тому не міг розглядати дану заяву.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про залишення заяви захисника про повторний відвід судді ОСОБА_5 без розгляду.

Керуючись ст.3, ч.1 ст.28, п.4 ч.1 ст.75, ст.ст.76, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про повторний відвід судді ОСОБА_5 , який розглядав відвід головуючому - судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000425, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.296 КК України, у зв`язку із зловживанням правом адвоката на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1