У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2016 року колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі трьох професійних суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 1-кп/755/355/16 (кримінальне провадження внесенедо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016744 від 04 листопада 2015 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єнакієве Донецької області, громадянина України, не працює, не одружений, зареєстрований у м. Тернопіль, проживає по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и л а:
01 лютого 2016 року у провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0016744 від 04 листопада 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 186 КК України.
Цього ж дня відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею та 01 лютого 2015 року призначений у підготовче судове засідання у складі колегії суддів.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, заперечували
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, через порушення вимог ст. 384 КПК України.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Пунктом п`ятим частини другої статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Статтею 91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Системний аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що в обвинувальному акті має бути зазначено про висунення особі обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, а також, власне, формулювання обвинувачення з достатніми даними, за якими можливо встановити наявність в діях певної особи ознак діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, та обставини щодо підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Отже, формулювання обвинувачення має містити дані про подію кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, способу вчинення того чи іншого діяння та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; вказівку на форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також інші дані, необхідні для встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення.

Проте в обвинувальному акті в порушення вказаних вимог відсутня правова кваліфікація дій обвинуваченого у відповідності до положень Закону України про кримінальну відповідальність.
Так, в обвинувальному акті після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_8 , закінченому замаху на умисне вбивство з метою приховати інший злочин; відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. 9 ч.2 ст.115; ч. 1 ст. 186 КК України.
Отже, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 не містить правову кваліфікацію кожного кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Згідно із вимогами ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, у тому числі підозрюваному, і така розписка, з огляду на положення п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, має бути додана до обвинувального акту.
Крім того, відповідно до вимог ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Проте ці вимоги закону, прокурором виконані не були. Як пояснив ОСОБА_7 у судовому засіданні письмове роз`яснення йому намагались вручити напередодні підготовчого судового засідання.
Як убачається із матеріалів направленого до суду кримінального провадження до обвинувального акту не приєднана розписка ОСОБА_7 про письмове роз`яснення йому вимог цього закону, що беззаперечно свідчить про порушення слідчими органами зазначених раніше положень кримінального процесуального закону, виходячи у тому числі і з висновків Верховного Суду України, які були надані відповідно до ч. 4 ст. 455 КПК України та зазначені у постанові судової палати з розгляду кримінальних справ ВСУ від 25 червня 2015 року про те, що прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акту, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних; письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, а невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України, в силу вимог закону є підставою для повернення обвинувального акту прокуророві.
Згідно ст.109 КПК України, реєстр досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використанні в розслідуванні джерела доказів. Реєстр повинен містити вичерпний перелік процесуальних дій, які проводилися в кримінальному провадженні та реквізити прийнятих процесуальних рішень.

Так, в Розділі ІІ-1 Реєстру матеріалів досудового розслідування містяться дані про прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення, а саме про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстрованого 04 листопада 2015 року за № 0016744 за ч. 1 ст. 115 КК України; 04 листопада 2015 року за № 0016811 за ч. 1 ст. 186 КК України; 05 листопада 2015 року за № 0016819 за ч. 2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України .

Постановою про об`єднання кримінальних проваджень №0016744 №0016811 №0016819 від 20 жовтня 2015 року кримінальне провадження було зареєстровано під № 0016744.

Отже, постанова про об`єднання вказаних кримінальних проваджень датована числом (20.10.2015 року), що передує їх вчиненню та внесенню відомостей до ЄРДР.

Повернення перевіреного судом обвинувального акту разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам статті 2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
При цьому суд керується наступним. Строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовжений до 04 лютого 2016 року.
Проте, враховуючи, що колегією суддів прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а системний аналіз положень КПК України свідчить, що клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе лише в порядку ст. 184, 199 КПК України або ст. 331 КПК України. Отже до направлення обвинувального акту до суду, у разі закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням із прокурором будуть позбавлені права звернутись до суду із відповідним клопотанням.

Вирішуючи вказане питання судом враховується той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, конкретні обставини кримінального провадження, відсутність офіційного місця роботи, соціальних зв`язків, а тому, приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу на 60 днів.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314-316, 331, 369 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016744 від 04 листопада 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 186 КК України.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді триманні під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, тобто до 01 квітня 2016 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення..

Голловуючий суддя
Суддя
Суддя