АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/730/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 641/52/16-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - відмовлено.
На обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що ОСОБА_7 засуджена 18 лютого 2005 року апеляційним судом Львівської області за ст. ст. 27 п.4, 364 ч.2. 27 п.4, 366 ч.2, 263 ч. 1 КК України та ст. 143 ч.2, 93 п.п. «а», «г», «ж», «і», 17 ч.І, ст. 93 п.п. «а», «ж», «і» КК України в редакції 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна. Початок строку покарання ( дата взяття під варту) 24 грудня 1997 року. Вирок набрав законної сили на підставі ухвали Верховного Суду України 7 червня 2005 року.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ від 11.01.2016 року правила закріплені у ст. 72 КК України поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у вигляді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
На підставі наведених даних, районний суд прийшов до висновку про необхідність відмови ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону.
В апеляційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу від 22 січня 2016 року як незаконну та необґрунтовану, ухвалити нову ухвалу, якою зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24 грудня 1997 року по 07 червня 2005 року у термін покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вказала, що 18 лютого 2005 року була засуджена до довічного позбавлення волі.
Початок строку покарання за вироком суду обраховується з 24 грудня 1997 року, з моменту фактичного затримання, вирок набув законної сили 7 червня 2005 року. Вважає посилання районного суду на п. З «Рекомендаційних роз`яснень про деякі питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - необґрунтованими. На думку апелянта, дані Роз`яснення мають виключно рекомендаційний характер, оскільки чинні акти законодавства не наділяють їх нормативністю та обов`язковістю, дані роз`яснення можуть стосуватися виключно тлумачення норм законодавства, а не містити в собі додаткові положення, що не передбачені чинними законодавчими актами. Роз`яснення Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ не є правовим актом, який може ставити підставою для прийняття та обґрунтування рішення суду. Закон України « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» не містить жодних обмежень для застосування його положень до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Крім того, при винесенні вироку засудженій було зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення в слідчому ізоляторі.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка просила скасувати ухвалу, у зв`язку з порушенням кримінального процесуального закону, засудженої та захисника, які підтримали апеляцію, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.
Як видно з кримінального провадження, ці вимоги закону районний суд не виконав та розглянув справу без участі захисника. Це, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.
Як видно, по даному кримінальному провадженню відсутній журнал судового розгляду, що також є підставою для скасування судового рішення
У зв`язку з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, судове рішення скасовується та призначається новий розгляд.
При новому розгляді слід прийняти до уваги наведене, усунути наведені недоліки та постановити засноване на вимогах кримінального процесуального закону рішення, а також прийняти до уваги доводи, які викладені засудженої ОСОБА_9 у скарзі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити частково, ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2016 р. щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд у суді 1 інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: