Справа№751/7753/16-к
Провадження №1-в/751/752/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника ЧВК-44 ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

01.08.2016 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснила, що вона до роботи ставиться сумлінно, вона бере активну участь в культурно-масових заходах, з висновками характеристики не згідна. Щодо стягнень, які накладені відносно неї , вона давала пояснення, але вони не були враховані. За час відбування покарання вона усвідомила свою поведінку , старалась виправитись, просить задовольнити клопотання.

Адвокат засудженої висловив думку , що засуджена заслуговує на застосування відносно неї ст.. 81 КК України . Вона працюючи швачкою була переведена на більш відповідальну роботу кухарем в дитячому будинку, згідно даних установи вона працює добре, стягнення на час розгляду клопотання у суді погашені. Засуджена приймає активну участь у житті установи та колективу . Все це свідчить про те, що засуджена стала на шлях виправлення.

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Пояснила , що поведінка засудженої оцінюється за весь час відбування покарання. Не дивлячись на те, що засуджена бере активну участь у культурно-масових заходах, сама є ініціатором їх проведення, її поведінка не може оцінюватись як сумлінна. Засуджена двічі перебувала на обліку як злісний порушник, знаючи що це впливає при вирішенні питання застосування пільг. Також, вона не сумлінно відноситься до праці, норми виробітку нижчі ніж бригадні, працюючи кухарем в будинку дитини до праці відносилась задовільно, безініціативно. Тому , адміністрація установи вважає що засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Прокурор висловив думку, що клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав , що засуджена неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності , в сфері обігу наркотичних засобів, висновків для себе не зробила та в період іспитового строку вчинила злочин. В установі перебувала на обліку як злісний порушник вимог дотримання правил відбування покарання. Засуджені залишилось відбувати покарання більше року.

Заслухавши пояснення засудженої, думку адвоката , представника ЧВК № 44, думку прокурора, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої № 109-С-14, суд дійшов висновку, що клопотання засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України , умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване , якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2014 року, згідно якого вона визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2, 71 КК України та призначено їй остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку покарання - 04.04.2014 року, з дня затримання.

Кінець строку покарання 04.10.2017 року.

Згідно висновку характеристики, засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи що засуджена за весь час відбування покарання характеризується негативно, за порушення установленого порядку відбування покарання оголошувались стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, перебувала на профілактичному обліку як злісний порушник установленого порядку відбування покарання, за весь час відбування покарання до праці відносилась задовільно, неодноразово засуджена за однорідні злочини, звільнялась з іспитовим строком, відстрочкою виконання вироку, але належних висновків для себе не зробила та скоїла новий однорідний злочин, засуджена пристосувалась до умов позбавлення волі, чітких позитивних планів на майбутнє немає, у адміністрації установи не має впевненості в її подальшій правослухняній поведінці, тому вважають, що ОСОБА_2 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

За час відбування покарання засуджена двічі , 27.06.2014 та 25.06.2015 року була поставлена на облік як злісний порушник вимог режиму відбування покарання

(а. особової справи 33,65). Заохочення відносно засудженої не застосовувались.

Із характеристики , довідок про виконання норм виробітку та щодо відношення до праці засуджена ОСОБА_2 до праці відноситься задовільно, приймає участь у роботах по благоустрою установи тільки під постійним контролем. (а.с 26,27,29,30).

Матеріали щодо застосування до засудженої зміни умов тримання згідно

ст.. ст. 100,101 КВК України 25.06.2015 року та щодо застосування заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст.. 82 КК України 14.01.2016 року були розглянуті на засіданні комісії , але враховуючи характеристику на момент розгляду , комісія прийняла рішення, що засуджена не заслуговує на зміну умов тримання та заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що засуджена відбула встановлену ч. 3 ст.81 КК Україну частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2014 року, станом на 31.08.2016 року залишилось відбувати 1 рік 1 місяць 03 дні. Засуджена ОСОБА_2 неодноразово засуджена за однорідні злочини, звільнялась з відстрочкою виконання вироку, з іспитовим строком, але засуджена належних висновків для себе не зробила та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись. За час відбування покарання засуджена бере активну участь у культурно-масовій роботі , добре ставиться до праці , але двічі перебувала на обліку як злісний порушник правил поведінки, зарекомедувала себе з негативної сторони , її поведінка не може оцінюватись як сумлінна.

Тому суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_2 не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд

Ухвалив:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена та адвокат вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1