АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/546/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець м. Харкова, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженець м.Харкова, проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого, -
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,уродженець м.Харкова, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , в силу ст.. 89 КК України несудимого, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_8 засуджений:
- за ч. 2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 року та остаточно призначено покарання у виді 3-х років 6 місяців позбавлення волі. Обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк покарання обчислювати з 14.09.2015 року відповідно до попереднього вироку.
Цим же вироком були засуджені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі кожний , та звільнені від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.2,3,4 ч.1ст. 76 КК України.
Згідно вироку, 27 серпня 2015 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу пройшли на територію ВП «Вагонне депо Основа» ДП «Південна залізниця», розташованого в м. Харкові , вул.. Привокзальна, 5-а, де таємно викрали металеві фрагменти вантажного вагону, що належать ВП «Вагонне депо Основа» ДП «Південна залізниця», , вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 363,22 грн. Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з причин, що не залежали від їхньої волі, не змогли довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим майном, оскільки були зупинені співробітниками міліції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок скасувати через істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону неправильним застосуванням ч.4 ст. 70 КК України щодо вироку, який не набув законної сили, а тому просить призначити новий судовий розгляд справи. Вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги щодо формулювання доведеного судом обвинувачення та кваліфікації кримінального правопорушення, відсутність рішення щодо цивільного позову. Зазначає, що вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 року на момент розгляду справи судом першої інстанції переглядався судом апеляційної інстанції та був зрештою скасований.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого в частині виключення вказівки щодо призначення остаточного покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки в суді першої інстанції кримінальне провадження розглядалось в спрощеному порядку та згідно ч.3 ст.349 КПК України не досліджувались докази щодо обставин злочину, які ніким не оспорюються, вирок в частині фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється. Вимоги ст.349 КПК України судом дотримані.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення 27 серпня 2015 року, тобто до постановлення вироку Червонозаводським районним судом м.Харкова від 14 вересня 2015 року. Проте, як вбачається із наданої судом інформації, зазначений вирок було скасовано ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.12.2015 року із призначенням нового судового розгляду. В даний час судовий розгляд в тому провадженні не завершено.
Доводи обвинуваченого в цій частині підлягають врахуванню.
Разом із тим необґрунтованими є посилання автора апеляції на відсутність у мотивувальній частині вироку формулювання доведеного судом обвинувачення та кваліфікації кримінального правопорушення, що спростовується текстом вироку, в якому вони викладені.
Доводи про відсутність рішення суду щодо цивільного позову є безпідставними, оскільки представник ДП «Південна залізниця» у своїй заяві до суду зазначив, що підприємство не заявлятиме цивільного позову у цій справі ( а.с. 20).
Тому підстав для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України , колегія суддів не знаходить.
Проте встановлено підстави для зміни вироку в частині призначення покарання ОСОБА_8 шляхом виключення вказівки щодо призначення остаточного покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 65 КК України, в повному обсязі врахував, що ОСОБА_8 раніше судимий за умисні злочини, врахував дані про його особу, пом`якшуючі обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обтяжуючих обставин.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння ним нових злочинів неможливо без ізоляції його від суспільства. Тому покарання, призначене йому за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів було встановлено наявність підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 із 12.11.2015 року по 25.02.2016 року в строк відбування покарання, застосувавши положення ч. 5ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .
Керуючись: ст.ст.404, 405,407, 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в частині призначення покарання ОСОБА_8 - змінити.
Виключити з вироку вказівку про застосування ч. 4 ст.70 КК України та часткове приєднання не відбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 року.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі зарахувати час перебування під вартою ОСОБА_8 , з 12.11.2015 року по 25.02.2016 року в строк відбування покарання, яке обчислювати з 12.11.2015 року.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з дня вручення копії ухвали.

Головуючий -
Судді