АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1970/16 Справа № 204/4929/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представників медичної установи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви лікаря - психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про заміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 .

В обґрунтування ухвали суд зазначив, що згідно висновку лікарів-психіатрів покращення психічного стану ОСОБА_10 почалося у лютому 2016 року, але тривалість проміжку часу, на протязі якого спостерігається позитивна динаміка у психічному стані останнього, є недостатньою для встановлення того, що ОСОБА_10 перестав уявляти собою особливу небезпеку для себе та оточуючих.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 подав апеляційнну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву лікаря - психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про заміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, заслухавши думку сторін кримінального провадження, а саме: адвоката ОСОБА_7 , представника ДЗ Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали апеляцію та просили її задовольнити, думку прокурора, яка прохала залишити ухвалу від 19.08.2016 року без змін, дослідивши необхідні матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з висновку лікарів-психіатрів від 22 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_10 страждає на хронічне психічне захворювання. Внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан хворого покращився та залишається стабільним, що виражається в спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій, афективних коливань, психопатоподібних форм поведінки. Психотичної симптоматики не виявляє. Формально правильно оцінює свій психічний стан, шкодує з приводу скоєного, погоджується з необхідністю спостереження і лікування на подальших етапах. Тобто, клінічний та особистісний чинники, що були домінуючими в ґенезі скоєного суспільно небезпечного діяння усунені. Таким чином, ОСОБА_10 у теперішній час за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не зумовлює, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та продовження соціально-реабілітаційних заходів може бути переведений в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом відповідно до Територіального розподілу відділень з посиленим наглядом.

Відповідно до ст. 17 Закону України „ Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 року, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Відповідно до ст. 19 Закону України „ Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 року примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у порядку передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Згідно ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про зміну застосування примусових заходів медичного характеру, вказаних вимог закону дотримався, та, розглянувши заяву лікаря психіатра про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 , необґрунтовано відмовив у її задоволенні.

За таких обставин, врахувавши висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №838 від 22.07.2016 року, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, а також вищезазначена заява підлягають задоволенню, оскільки на теперішній час ОСОБА_10 за своїм психічним станом не становить суспільної небезпеки та особливої небезпеки для оточуючих не зумовлює, тому подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує та може бути переведений в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з постановленням відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України нової ухвали судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року скасувати.

Змінити заходи примусового характеру, призначені ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 16.05.2011 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом відповідно до територіального розподілу.

Ухвала набирає чинності з дня її постановлення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4