№ 1-кп/756/214/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2016 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження №0005240 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, гр.України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості згідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нова Каховка, гр.України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, гр.України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , такого, що не має судимості згідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Лисичанськ, гр.України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , такого, що не має судимості згідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У невстановлений день, місці та час, ОСОБА_8 вступивши в попередню злочинну змову із ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими особами, матеріли відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, розробили план вчинення кримінального правопорушення, а саме безпричинно грубо порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, під час проведення 06.06.2015р. громадського зібрання «Марш рівності», що супроводжуватиметься особливою зухвалістю, із застосуванням предметів, здалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, матеріли відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, розподіливши ролі та згідно розробленого спільного плану 06.06.2015р., приблизно о 09 год. 30 хв., невстановленим способом прибули на вул.Оболонська набережна в м. Києві, де було заплановано проводити громадську ходу «Марш рівності».

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та іншими особами, матеріли відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, приблизно о 09 год. 50 хв., того ж дня, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Оболонська набережна, 31, безпричинно грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, в присутності громадян та працівників органів внутрішніх справ, діючи спільно із хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності запалювали та кидали запалюючі пристрої типу «фаєр» і «петарда» у співробітників органів внутрішніх справ, що несли службу з охорони громадського порядку, у зв`язку із проведенням громадського зібрання «Марш рівності», та які припиняли їхні хуліганські дії, внаслідок чого сталися вибухи.

Вище вказаними діями ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими особами, матеріли відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, безпричинно грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилося у створенні в громадському місці - на Оболонській набережній за адресою: м. Київ, вул.Оболонська Набережна, 31, реальної загрози для життя та здоров`я співробітникам органів внутрішніх справ, що несли службу з охорони громадського порядку, у зв`язку із проведенням громадського зібрання «Марш рівності», та які припиняли їхні хуліганські дії, а також учасникам громадського зібрання «Марш рівності» та іншим громадянам.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 беззастережно визнали свою винність у вчиненні кримінального правопорушення та повністю підтвердили обставини вчиненого ними кримінального правопорушення.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, яке супроводжувалось опором представникам влади, які припиняли його хуліганські дії, вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України.

ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, яке супроводжувалось опором представникам влади, які припиняли його хуліганські дії, вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України.

ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, яке супроводжувалось опором представникам влади, які припиняли його хуліганські дії, вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України.

ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, яке супроводжувалось опором представникам влади, які припиняли його хуліганські дії, вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

25 березня 2016 р. між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якій згідно ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 з іншого боку, укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій вказаного обвинуваченого за ч.3 ст.296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до вимог ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 з іншого боку, і призначення вказаному обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

25 березня 2016 р. між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якій згідно ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 з іншого боку, укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій вказаного обвинуваченого за ч.3 ст.296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до вимог ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 з іншого боку, і призначення вказаному обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

25 березня 2016 р. між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якій згідно ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 з іншого боку, укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій вказаного обвинуваченого за ч.3 ст.296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_8 у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до вимог ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 з іншого боку, і призначення вказаному обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

25 березня 2016 р. між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якій згідно ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 з іншого боку, укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_9 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій вказаного обвинуваченого за ч.3 ст.296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_9 у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до вимог ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 з іншого боку, і призначення вказаному обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 25 березня 2016 р. року про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншого боку.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Затвердити угоду від 25 березня 2016 р. року про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_7 з іншого боку.

Протоковило ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Затвердити угоду від 25 березня 2016 р. року про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_8 з іншого боку.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Затвердити угоду від 25 березня 2016 р. року про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_9 з іншого боку.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1