Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3211/2016
У Х В А Л А

06.07.2016р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Миколаївської області ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту накладеного в межах кримінального провадження

В С Т А Н О В И В :

В провадженні СУ ФР ГУ ДФС в Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №000165. В рамках цього провадження, 15.07.2015р. з дозволу слідчого судді за адресо. АДРЕСА_1 був проведений обшук, в ході якого в ОСОБА_5 були вилучені грошові кошти в сумі 8950грн. Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 16.07.2015р. на грошові кошти був накладений арешт. Арешт на вказані грошові кошти був накладений як на майно що є знаряддям вчинення злочину та зберегло на собі сліди злочину.

04.07.2016р. ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про зняття раніше накладеного арешту на грошові кошти, вказавши в обґрунтування: 1/ що вона не має статусу підозрюваної, арешт може бути накладений виключно на майно підозрюваних та обвинувачених; 2/ що в кримінальну провадженні №0000165 жодній особі не повідомлено про підозру, не зважаючи на те що грошові кошти були вилучені майже рік потому, така затримка у розслідуванні порушує принцип розумності строків щодо встановлення процесуальних обмежень.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася.

Слідча та прокурор в судовому засіданні заперечували проти скасування арешту та пояснили, що дійсно в кримінальному провадженні нікому про підозру не повідомлено, підтвердили, що грошові кошти фактично були вилучені у ОСОБА_5 . Крім того пояснили, що грошові кошти не перебувають на зберіганні в депозитній ячейці банку, номери купюр не відомі, грошові кошти передані в банківську установу. Пояснити яке значення речового доказу мають вказані грошові кошти, які сліди злочину вони на собі зберегли - не змогли.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю за необхідне клопотання задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 174 УПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

З ухвали про накладення арешту вбачається що арешт був накладений на грошові кошти як на майно, що відповідає критеріям п. 1,3 ч.2 ст. 167 КПК України, з посиланням на ст. 170 ч.2 КПК України в редакції 2012р., щодо якого є підозра що воно є знаряддям вчинення злочину та зберегло на собі сліди злочину.

На надаючи оцінки щодо того, чи були підстави вважати вилучені грошові кошти таким майном що є знаряддям вчинення злочину, та чи дійсно грошові кошти на час накладення арешту зберігали на собі сліди злочину, слід зазначити що після внесення змін до КПК України від 18.02.2016р. змінилися правові підстави накладення арешту на майно.

Так, відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України арешт може бути накладений на майно щодо якого існує сукупність підстав або розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальної конфіскації, конфіскації юридичної особи для забезпечення позову, конфіскації майна.

Відповідно до ст. 170 ч.2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1/ збереження речового доказу; 2/ спеціальної конфіскації; 3/ конфіскація майна як покарання; 4/ відшкодування шкоди за цивільним позовом у кримінальному провадженні, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 170 ч. 10 КПК України не може бути арештовано майно що перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те що в останній редакції норм КПК України, що регламентують питання арешту майна, арешт майна може бути накладений щодо будь-якого майна, навіть майна осіб не причетних до вчинення злочину, якщо вказане майно містить ознаки речового доказу, може бути використане стороною обвинувачення в процесі доказування. Якщо майно не містить ознак речового доказу, то таке майно може бути арештовано виключно в тому разі, якщо воно належить певній особі та вказана особа має певний процесуальний статус /підозрюваний, обвинувачений, юридична особа - суб`єкт спеціальної конфіскації/.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень слідчого вбачається, що вилучені грошові кошти були здані в касу банку для зберігання. Якщо вказані грошові кошти і містили на собі сліди вчинення злочину, то на даний час вказані грошові кошти перебувають в банківської системі обігу грошових коштів та вказаних слідів на собі не містять. Оскільки грошові кошти не є майном, на яке був спрямований злочин, то встановлено, що вилучені грошові кошти не відповідають критерію речового доказу.

Керуючись ст. 174, 309 КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_5 задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 16.07.2015р. на грошові кошти в сумі 8950грн., що були вилучені за адресою АДРЕСА_1 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1