АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-cc/796/1934/2016 Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303, 304 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність старшого слідчого СУ ФР ДНІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та про зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.

В ухвалі слідчий суддя пославшись на положення ч. 5 ст. 171 КПК України, якими встановлено, що слідчий, прокурор зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше таке майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено зазначив, що десятиденний строк, наданий законом володільцю тимчасово вилученого майна для оскарження бездіяльності слідчого, обчислюється з 29 квітня 2016 року та спливає 10 травня 2016 року відповідно. Однак, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до суду лише 26 травня 2016 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження, не зазначає причини його пропуску та не порушує питання про поновлення цього строку.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування, як незаконної та ухвалення нової ухвали з призначенням нового розгляду скарги ОСОБА_6 поданої в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, у суді першої інстанції.

Вважає, що суддя безпідставно вказав на пропуск строку для звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбаченого положеннями ст. 304 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що після проведення обшуку, що відбувся 27 квітня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах ОСОБА_7 ,17 травня 2016 року він звернувся до слідчого першого КР СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві із заявою про повернення тимчасово вилученого майна під час обшуку. Однак, слідчий в порушення норм КПК України не розглянув заяву, не повернув тимчасово вилучене майно, не надав копію відповідного судового рішення про арешт майна, а тому 26 травня 2016 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у не розгляді заяви про повернення тимчасово вилученого майна від 17 травня 2016 року.

Адвокат ОСОБА_6 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився і причин своєї неявки суду не повідомив, а тому його неявка, відповідно до норм ст.. 405 КПК України не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, більш того, повідомив суд, що на вилучене у ОСОБА_7 майно накладено арешт, в зв`язку з чим воно не підлягає поверненню, перевіривши матеріали судового провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження за скаргою, вбачається, що 26 травня 2016 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність старшого слідчого СУ ФР ДНІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року зазначену скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 повернуто особі, яка її подала з посиланням на те, що скарга на бездіяльність слідчого подана до суду з пропуском встановленого чинним КПК України строку, встановленого для її подання та без клопотання про поновлення даного строку.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів, адже, ч. 1 ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, до яких відноситься також і неповернення тимчасово вилученого майна, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів провадження, майно ОСОБА_7 було вилучено 27 квітня 2016 року.

У відповідності до вимог ст. ст. 169, 171 КПК України, слідчий зобов`язаний був внести клопотання слідчому судді про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто до 24 години 28 квітня 2015 року, інакше майно мало б бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, чого слідчим зроблено не було. І саме з наступного дня після вказаної дати протягом десяти днів могла бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Оскільки скарга адвокатом ОСОБА_6 була подана до суду лише 26 травня 2016 року, тобто з пропуском строку, встановленого КПК України, і питання про поновлення пропущеного строку в ній не порушувалось, то на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано повернув скаргу особі, яка ї подала, тобто адвокату ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що слідчий суддя помилково дійшов висновку про повернення скарги, адже не звернув увагу на те, що оскаржувалась не бездіяльність слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна під час обшуку майна, а бездіяльність слідчого щодо не розгляду заяви від 17 травня 2016 р. про повернення тимчасово вилученого майна є необґрунтованими. Як вбачається з прохальної частини скарги адвоката ОСОБА_6 , він не просив визнати бездіяльність щодо не розгляду заяви про повернення тимчасово вилученого майна від 17 травня 2016 року незаконною та зобов`язати слідчого розглянути вказану заяву, а ставив питання про визнання бездіяльності старшого слідчого першого КР СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_11 саме щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна протиправною та просив зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

Таким чином, рішення слідчого судді відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального законодавства, підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність старшого слідчого СУ ФР ДНІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та про зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4