Справа № 192/1538/16-к
Провадження № 1-в/192/1310/16
Ухвала
Іменем України
"29" березня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого 18 грудня 2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч. 2 ст.309, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

представника СВК №21 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
Початок строку:28.10.2014 року

Кінець строку: 06.09.2017 року

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Солонянської виправної колонії № 21 та спостережна комісія Солонянської районної державної адміністрації звернулися до суду з поданням про умовнодострокове звільнення засудженого від відбування покарання, посилаючись на те, що він, на даний час відбув 1/2 частину покарання, до праці ставиться сумлінно: працевлаштований різноробочим в ССЦ-1, має два заохочення за сумлінну поведінку, порушень режиму утримання немає. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності»«Повернення». Визнає провину у скоєному злочині. Вирішено питання реєстрації.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні подання підтримав.

Представник спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить розглядати подання у його відсутність (а.с. 19).

Засуджений в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Суд, вислухавши представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений, який відбув 1/2 частину строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 лише з травня 2015 року по теперішній час робочим цеху ССЦ-1. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с. 3), на даний період часу має лише два заохочення за сумлінне ставлення до праці, яке застосоване до нього 11 вересня 2015 року та 26 січня 2016 року, до цього заохочень немав. В наявній в особовій справі характеристиці (а.о.с. 33) ставлення засудженого до праці в листопаді 2015 року оцінювалось, як формальне. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання, засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки наявні в засудженого заохочення одне з яких застосовано до засудженого з метою стимулювання до належного ставлення до праці, є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений за весь період відбування покарання стягнень за порушення режиму утримання немав, але згідно наявних в особовій справі характеристик (а.о.с. 22, 33) засуджений за весь період відбування покарання характеризувався посередньо, не приймав участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймав участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу. 29 лютого 2016 року, методично виховною радою Солонянської виправної колонії № 21 оцінено ступень поведінки засудженого, як такий що не стає на шлях виправлення (а.с. 48), у зв`язку з чим суд, не може визнати поведінку засудженого за весь період відбування покарання сумлінною. Наявна на даний час соціальна активність засудженого, оцінюється судом, лише як те, що засуджений стає на шлях виправлення.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1