Справа № 446/659/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2013 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Костюк Уляна Ігорівна

при секретарі при секретарі Корбецькому А.І.,з участю прокурора Кахнича В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 -Бузька справу про обвинувачення

ОСОБА_2, 19.10.1971р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, раніше судимого останній раз ОСОБА_1 -Бузького районного суду Львівської області від 12.12.2012 р. за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 будучи 12.12.2012 року засудженим ОСОБА_1 -Бузьким районним судом Львівської області за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин громадських робіт, після набрання вироком законної сили, кримінально - виконавчою інспекцією Кам»янка-Бузького району УДПтСу у Львівської області був скерований для відбуття покарання у Великосілківську сільську раду №32, при цьому останньому буди роз»ясенні покладені на нього судом порядок та умови відбування призначеного покарання у виді громадських робіт. Однак ОСОБА_2, будучи ознайомленим з порядком відбуття покарання у виді громадських робіт, від відбуття призначеного покарання ухилився, що підтверджується повідомленнями сільського голови Великосілківської сільської ради ОСОБА_3 № 25 від 08 лютого 2013 року та № 32 від 18 лютого 2013 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред'явленому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що 12.12.2012 року він був засуджений ОСОБА_4»янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт. Його було поставлено на облік в КВІ Кам»янка-Бузького району Львівської області, де під розписку він був ознайомлений з умовами відбуття покарання та видано скерування для відбуття громадських робіт в Великосілківську сільську раду. Він був ознайомлений з графіком виходу на роботу. У вказаний день а саме : 30.01.2013 р. він прибув у сільську раду для відбування громадських робіт, одтак всі наступні призначені йому рази він не з»являвся. Причиною його неявки було те, що він займався пошуком роботи, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей та змушений сплачувати аліменти. 04.02.29013 р. його було попереджено, що в разі продовження порушення умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, та був повторно ознайомлений з графіком виходу на роботу. В сільську ради для відбування громадських робіт він більше не з»являвся. В середині лютого місяця його було викликано в КВІ, де відібрано пояснення з приводу невиконання ним громадських робіт. У скоєному розкаюється, просить суд врахувати його сімейний стан та суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначені обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість повністю та об»єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №20000141.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об»єктивно доведена.

Суд вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, оскільки він своїми діями ухилявся від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винуватого, який на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, щире каяття є обставиною, яка пом»якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді обмеження волі, але без відбування такого, надавши йому випробувальний термін з покладенням на нього обов'язків передбачених ст.76 КК України.

Покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити відповідно до норм, зазначених в ст.71 КК України за сукупністю вироків із застосуванням правил складання покарань, передбачених статтею 72 КК України, згідно яких 120 годин громадських робіт становить 12 днів обмеження волі, визначивши остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.12.2012 року.

Керуючись ст.ст 370,373,374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст.ст.71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком ОСОБА_1 -Бузького районного суду Львівської області від 12.12.2012 року та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання - 1 (один) рік 10 (десять) днів обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов'язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через ОСОБА_1 -Бузький районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_5