Справа № 376/1687/14-к
1-кп/357/22/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2 ,

суддя - ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури - ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 25.03.2015 року за підсудністю від Апеляційного суду Київської області у кримінальному провадженні №0000456 від 27.04.2014 року щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Сквирського району, с. Великополовецьке, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого Білоцерківським районним судом Київської області 12.09.1995 року за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 193, 22-21, 42, 43 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, прож. АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Київської області Сквирського району с. Мала Михайлівка, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно- технічною освітою, одруженого, працює фізичною особою - підприємцем, раніше не судимого;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Хмельницької області Красилівського району с. Кошелівка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше нє судимого, прож. АДРЕСА_4 ,

які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обвинувачувались у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.1,2, ст. 289 ч.3 КК України.

Під час судового розгляду прокурором змінене обвинувачення та ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 разом з ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 26 квітня 2014 року, близько 22 години за попередньою змовою з ОСОБА_11 прибули до сільськогосподарського поля, розташованого поблизу урочища «Панський яр» за межами населеного пункту с. Мала Михайлівка в межах Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, де діючи умисно, маючи на меті незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме, автомобілем марки «ЗАЗ 110558-42», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився у вказаному місці і яким на законних підставах користувався ОСОБА_6 , який за деякий час до появи вищезазначених осіб прибув на це поле та перебував в салоні вищевказаного автомобіля, реалізовуючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_10 почав витягувати ОСОБА_6 із авто, наносячи йому удари в обличчя та застосовуючи електрошокер, та в цей час до нього приєднались ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підійшли через незначний проміжок часу після появи ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_12 схопив його за ліву ногу та почав витягувати з автомобіля разом із ОСОБА_11 .

Всі разом вони, діючи спільно із єдиним умислом, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_6 , витягли його із салону автомобіля на землю та почали наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла. Так як ОСОБА_6 чинив супротив, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зв`язали йому руки та ноги липкою плівкою (скотч), яку принесли із собою, після чого витягнувши на землі останнього, щоб не міг зігнутись і закрити руками та ногами голову, живіт та інші частини тіла, ОСОБА_10 став наносити удари руками по голові, застосовувати електрошокер відносно потерпілого, висловлювали погрози позбавити його життя, з`ясовуючи, яким чином завести

автомобіль, ОСОБА_11 каблуком взуття правої ноги вдарив ОСОБА_6 в ліве око.

Всього, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 нанесли не менше 10 ударів руками та ногами по обличчю, голові та тулубу ОСОБА_6 , внаслідок чого останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, навколоочної гематоми зліва та поверхневого садна підборідної ділянки, які згідно висновку судово- медичної експертизи №30/Д від 19.06.2014 року належать до категорії легких тілесних пошкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_10 дістав із кишені ОСОБА_6 ключі від автомобіля, помістивши ОСОБА_6 до вантажного відділення автомобіля марки «ЗАЗ 110558-42» д.н.з. НОМЕР_1 , сів за кермо та запустив двигун та реалізуючи спільний із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 намір не незаконне заволодіння транспортним засобом і всупереч волі ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_11 , який сів на місце пасажира та ОСОБА_12 , який сів до будки де знаходився ОСОБА_6 поїхали із місця події, тобто незаконно за попередньою змовою між собою із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого заволоділи автомобілем марки «ЗАЗ 110558-42», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_13 і яким з дозволу власниці користувався ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи №84 від 08 травня 2014 року, ринкова вартість автомобіля марки «ЗАЗ 1 10558-42», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 26 квітня 2014 року становила 34 077 (тридцять чотири тисячі сімдесят сім) гривень 83 (вісімдесят три) копійки.

Після вчинення злочину ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим транспортним засобом розпорядилися на власний розсуд, чим своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду показав, що з потерпілим ОСОБА_6 знайомий не був, працював у ОСОБА_11 по найму, допомагав по господарству доглядати за свинями, а тому також був знайомим з його братом, ОСОБА_10 , так як він приїжджав до брата в гості. Зранку, 26.04.2014 року він разом з ОСОБА_10 ходив на рибалку, де вживав разом з ним горілку. Вживали горілку разом з 12 годин до 20 годин вечора, ходили до урочища «Панський яр» гуляти, та близько 22 години побачили білий автомобіль «Таврія» в якому перебував потерпілий. Він відчинив двері автомобіля після чого потерпілий почав битись електрошокером, його особисто електрошокером не бив, а бив ОСОБА_14 , а вони вдвох витягнули ОСОБА_15 з автомобіля та він зв`язав потерпілого, руки потерпілого широким скотчем, який був при ньому в кишені, так як він перед цим використовував його в господарстві. ОСОБА_10 разом з ним витягував потерпілого з автомобіля, ОСОБА_12 рази чотири вдарив носком ноги потерпілого, куди саме не бачив, тілесних ушкоджень у потерпілого також не бачив, так як було темно, він перебував в стані алкогольного сп`яніння та вони знову разом вживали горілку. Коли вони витягли потерпілого з автомобіля, та коли потерпілий вже був зв`язаний, прийшов ОСОБА_11 , який був тверезий, в автомобіль не сідав взагалі та забрав їх додому, однак вони вдвох з ОСОБА_10 повернулись знову до автомобіля, потерпілого погрузили в будку автомобіля, ОСОБА_10 був за кермом автомобіля, а він був разом з потерпілим в будці, та вони розпочали рух на автомобілі в напрямку закинутого посьолку «Ситниця» по полям без мети, однак потерпілий вирвався та випав з автомобіля, вони намагались знайти потерпілого, але не знайшли, а він, так як був в стані алкогольного сп`яніння, заснув в будці автомобіля. Він сам, разом з співмешканкою ОСОБА_11 на другий день прийшов до міліції, так як «закрили» ОСОБА_11 .. Зазначає, що ОСОБА_11 з`явився біля автомобіля, коли потерпілий вже був зв`язаний, чи бачив ОСОБА_11 як він разом з ОСОБА_10 грузили ОСОБА_6 в будку автомобіля, пояснити не може, так як він був п`яний. Вину визнає частково, так як ножем потерпілому не погрожував, а також не висловлювався щодо необхідності позбавлення життя потерпілого, у вчиненому розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні вини у вчиненні злочину не визнав та суду показав, що з потерпілим давно, близько пів-року були напружені відносини, так як ОСОБА_15 безпідставно заявляв до нього претензії, що він начебто покрав у нього то сітку з огорожі, то кабанів, розведенням яких займається, з ОСОБА_16 , який допомагав йому по господарству, та своїм братом перебуває в нормальних відносинах. 26 квітня 2014 року коли він ввечері, близько 22 години вийшов на вулицю, то почув, що неподалік на полі біля урочища «Панський яр» голосно розмовляє його брат та ОСОБА_16 , яких впізнав по голосам, відстань була до нього близько 300 м., та вирішив підійти до них. Коли підходив, то метрів за 20 побачив якісь дивні вогні та побіг до того місця, де побачив що б`ються його брат, ОСОБА_16 та потерпілий ОСОБА_15 , всі перебували на ногах. Коли він підбіг, то намагався розборонити хлопців, можливо і вдарив ОСОБА_15 , а його той вдарив електрошокером. Хлопці, які бились, були добре п`яні, що було видно по походці, розмовам. Чи був потерпілий зв`язаний, він не бачив, сказав брату та ОСОБА_16 йти додому та сам пішов додому. Потерпілий конфліктував з усім селом, влаштовував платні полювання. Після того, як його вдарили електрошокером, прийшовши до тями, йому сказали, що потерпілий лежить за машиною, а тому сказав, щоб хлопці швидко йшли додому, так як не думав, що це серйозно. Стверджує, що розбороняв, «відтягував» хлопців, які бились, в заволодінні автомобілем участі не приймав та спиртні напої не вживав. 27.04.2014 року близько 6 годин ранку до нього приїхали працівники міліції. Визнає те, що не надав допомоги потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні вини у вчиненні злочину не визнав та суду показав, що 26.04.2014 року він був тверезий, так як його побут тісно пов`язаний з керуванням автомобілем, разом з ОСОБА_16 , який на його думку знаходиться в неадекватному стані, а тому давав недостовірні показання, ввечері вирішили піти прогулятись. ОСОБА_16 вживав горілку, яку йому купляв ОСОБА_10 , вжив близько 1 л. горілки сам, а тому був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Проходячи повз автомобіль потерпілого ОСОБА_6 він постукав у вікно водійських дверцят, після чого ОСОБА_15 різко відчинив дверцята, які вдарили його під око та вискочив з автомобіля і вони почали битись, « щось тріщало». Він вдарив ОСОБА_15 рази 2-3, коли десь взявся ОСОБА_17 , який розтягнув їх та вони втрьох пішли додому, однак він з ОСОБА_16 не заходячи до хати, вирішити повернутись, щоб розібратись з ОСОБА_15 , якого він до цього випадку взагалі не знав, із-за виниклого непорозуміння, «чому ОСОБА_15 кидався» на нього. Коли він з ОСОБА_16 десь через півгодини повертались до автомобіля ОСОБА_15 , то він бачив, як виїжджав ще якийсь білий автомобіль, а у ОСОБА_15 було розбито губу, синець під оком. ОСОБА_15 був наляканий, сам завів автомобіль, так як авто на газу, однак сів у будку з ОСОБА_16 , а він сів за кермо, про що попросив сам потерпілий. Коли вони їхали на автомобілі, він почув позаду стукіт та одразу ж зупинився та виявив, що ОСОБА_15 десь подівся, чому він втік, не знає.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_12 , показань ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо обставин події, які вини не визнали, їх винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України підтверджується доказами, що досліджені судом:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні, згідно яких потерпілий працював приватним підприємцем, ОСОБА_11 та ОСОБА_18 знає наглядно, так як зустрічався з ними раніше, як розпочав свою господарську діяльність. Десь за дві неділі до 26.04.2014 року був конфлікт з ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та дружиною ОСОБА_19 , які приїхали до нього в стані алкогольного сп`яніння, і які забрали у нього з автомобіля відеореєстратор, намагались побити. Коли він 26 квітня перебував біля свого господарства, де займався розведенням диких тварин, чергував, до його автомобіля підійшов ОСОБА_10 , якого він зразу ж впізнав, який посмикав за ручку автомобіля, після чого постукав йому в вікно автомобіля «Таврія», в середині якого він перебував. ОСОБА_14 був в стані алкогольного сп`яніння, в руці мав електрошокер, почав розпитувати його про дорогу, а він побачив, що до них ще підходять ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а тому він намагався закрити дверцята, але ОСОБА_14 йому не дав, притримавши двері. У нього в автомобілі лежав також електрошокер, він тримався за руль, відбивався електрошокером, а ОСОБА_20 з ОСОБА_16 почали витягувати його з автомобіля за ногу, ОСОБА_17 в цей час з іншого боку автомобіля через інші двері допомагав їм виштовхнути ногою потерпілого з автомобіля. Весь час, коли його витягували з автомобіля, його били, ОСОБА_11 перебіг на сторону водія і обвинувачені втрьох все ж таки витягли його з автомобіля. ОСОБА_17 спитав «Де скотч», на що ОСОБА_16 сказав що у нього, а тому ОСОБА_17 сказав ОСОБА_16 його зв`язати скотчем, який був у них, ОСОБА_16 зв`язав ноги поверх штанів скотчем, та руки спереду поверх кожуха, в який він був одягнений. ОСОБА_17 бив його ногами по голові, ОСОБА_14 бив електрошокером по ногам, а ОСОБА_16 погрожував складним ножем, щоб не чинив супротиву, так як він бачив силует ножа. Руки у нього були зв`язані спереду, а тому ОСОБА_16 розводив йому руки, а ОСОБА_17 вдарив йому ногою в ліве око.

Його повалили на землю, ОСОБА_14 в кишені його штанів знайшов ключа від автомобіля та намагався завести автомобіль, але у нього спочатку це не виходило, вони втрьох поклали його в будку автомобіля, щоб поїхати його «прикопати, машину спалити», з їх слів. ОСОБА_14 все ж таки завів автомобіль та розпочав рух, під час руху автомобіля нижня ляда в будці автомобіля, яка погано закривалась, на вибоїні відкрилась, а тому він зрозумів, що потрібно втікати, вивільнив ліву руку, перекотився через ОСОБА_16 , який його сторожував, але ОСОБА_16 вхопив його, а тому вони вдвох випали з автомобіля на поле, він вирвався від ОСОБА_16 та почав бігти по полю, на ходу скинув кожуха на полі та орієнтувався по вогням села, а нападники їздили по полю на його автомобілі,при світлі фар розшукували його. Він падав обличчям на землю в полі в бік автомобіля та наглядав за ними, щоб його не знайшли, так як погрози позбавити його життя були реальні, він розумів, що свідки обвинуваченим були не потрібні.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_11 , знайома з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_6 не знала.

26.04.2016 року ОСОБА_11 при йшов додому та близько 21 години лягли спати, але ОСОБА_17 виходив з дому хвилин на 15-20, однак повернувся близько 22 години та ночував вдома.

Ушкоджень у ОСОБА_17 вона не бачила, казав що хтось забороняє ходити по лісу. Зранку ОСОБА_17 забрали в міліцію, потім додому прийшов ОСОБА_16 , який був дуже п`яний та повідомив, що він разом з ОСОБА_22 угнали автомобіль та десь покинули, і що ОСОБА_17 участі в цьому не приймав, а тому вона взяла ОСОБА_16 та поїхала з ним у міліцію. Від їх будинку до місця події пішки хвилин 15-20 ходьби.

Свідок ОСОБА_13 , допитана в судовому засіданні, показала, що потерпілий ОСОБА_6 є її сватом та вона перебуває з ним в добрих відносинах. Потерпілий керує належним їй автомобілем «Таврія», по суті справи знає, що її свата побили, забрали автомобіль, який знайшли в лісі, всередині автомобіля в будочці на підлозі були сліди крові, автомобіль був брудний. Сват їй розповідав, що на нього напали, побили.

Свідок ОСОБА_23 , допитаний в судовому засіданні, показав, що з потерпілим ОСОБА_15 наглядно знайомий, точно дати не пам`ятає, в 2014 році після подій з ОСОБА_15 , йому було відомо що у ОСОБА_15 пропав чи забрали його мобільний телефон. До нього додому прийшов наглядно знайомий ОСОБА_24 , який повідомив, що бачив у сина ОСОБА_11 мобільний телефон, який начебто був у ОСОБА_15 . Він зателефонував ОСОБА_15 і ОСОБА_24 по телефону з потерпілим домовились, що ОСОБА_24 забере телефон у ОСОБА_25 і якщо це телефон потерпілого, то ОСОБА_15 заплатить Суботіну 150 грн. На другий день ОСОБА_24 приніс свідку телефон і ОСОБА_15 заплатив за свій телефон 150 грн. для ОСОБА_24 .

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав що був знайомий з потерпілим ОСОБА_15 , з яким перебував у недружніх відносинах, ОСОБА_15 за винагороду пропонував йому дати показання щодо обставин заволодіння його мобільним телефоном.

Суд вважає показання свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_26 щодо заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 неналежними доказами у кримінальному провадженні, так як обвинувачення ОСОБА_10 за ст.186 ч. 1,2 КК України прокурором виключене, у відповідності до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Крім показань потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом:

- заявою потерпілого ОСОБА_6 від 27.04.2014 року на ім`я начальника Сквирського РВ ГУ МВС України, згідно якої три чоловіка, ОСОБА_20 , чоловік на прізвисько « ОСОБА_27 » та ОСОБА_28 ( ОСОБА_29 ) 26.04.2014 року біля урочища «Панський Яр» з застосуванням погроз та насильства, яке було небезпечним для його життя, незаконно заволоділи його автомобілем ЗАЗ 110558-42 д.н.з НОМЕР_1 , тобто потерпілий ОСОБА_6 одразу впевнено зазначив, що заволодіння його автомобілем здійснили ОСОБА_20 , ОСОБА_30 та чоловік на прізвисько « ОСОБА_27 », якого в подальшому він зазначив як ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду місця події від 27.04.2014 року з схемою та ілюстраційною таблицею, відповідно до яких на земельній ділянці біля входу до урочища «Панський Яр» на грунтовій дорозі на відстані 500 м. від с.М.Михайлівка виявлено сліди від автомобіля, які ведуть до урочища, на грунтовій дорозі паралельно урочищу виявлено сліди боротьби та волочіння, під огорожею урочища виявлено кріплення відеореєстратора, фрагмент дверної ручки, фрагмент клейкої стрічки(скотч), на відстані 35 м. від яких на полі виявлено кожух темного кольору зі слідами бурого кольору, на полі поряд з зазначеним місцем виявлено числені сліди від автомобільних шин;

- відповідно до відомостей в протоколах про затримання від 27.04.2014 року ОСОБА_12 затримано в 20 годин 30 хвилин, ОСОБА_11 в 13 год.10 хвилин; ОСОБА_10 затримано 01.08.2014 року в 13 годин, що також підтверджується протоколом затримання;

- протоколом огляду місця події від 28.04.2014 року, схеми до протоколу з ілюстраційною таблицею, згідно відомостей в яких під час огляду автомобіля ЗАЗ 110558-42 за межами населеного пункту на земельній ділянці він знаходився передньою частиною в напрямку лісосмуги, перед гілкою дерева, двері автомобіля зачинені, борт задніх дверей відчинений, поверхня автомобіля вкрита шаром бруду та пилу, за 25 см. від переднього лівого колеса виявлено пляшку від горілки «Златогор» 1 дм3, на передній частині торпеди виявлено залишки їжі, моток технічної стрічки, в салоні автомобіля - документи на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , два ножі, один з яких складний, салон автомобіля сильно запилений;

- у відповідності до протоколу огляду автомобіля ЗАЗ «Таврія» від 08.05.2014 року з ілюстративною таблицею, який проводився на території двору Сквирського РВ з дозволу володільця ОСОБА_6 в його присутності, в будці автомобіля, багажному відділенні серед одягу, мішків, виявлено та вилучено технічну стрічку, яка складена між собою в невстановленій кількості разів, покрита шаром пилу;

- потерпілий ОСОБА_6 . 27.04.2014 року впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 під час впізнання як особу, яка заволоділа його транспортним засобом, так як раніше зустрічався з ним та особисто був знайомий, що підтверджується протоколом впізнання особи, та також впізнав по фотографії обвинуваченого ОСОБА_10 як особу, яку раніше неодноразово бачив, що вбачається з відомостей в протоколі впізнання особи за фотознімками від 21.07.2014 року;

- з висновку експерта № 40 з ілюстраційною таблицею від 24.07.2014 р. вбачається, що техніко криміналістичним дослідженням сліди протекторів шин, вилучений при огляді місця події від 27.04.2014 року непридатний для ідентифікації по ньому шини, що його залишила, залишений зимовою шиною «РосаваВС-10»;

- згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи №84 з фото таблицею від 08 травня 2014 року, ринкова вартість автомобіля марки «ЗАЗ 110558-42», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 26 квітня 2014 року становила 34 077 (тридцять чотири тисячі сімдесят сім) гривень 83 (вісімдесят три) копійки.

- згідно висновку судово-медичної експертизи №30/Д від 19.06.2014 року при вивченні медичних документів ОСОБА_6 виявлено пошкодження : струс головного мозку, навколо очна гематома зліва, поверхневе садно підборідної ділянки, які виникли від дії тупих предметів або при падінні на такі, можливо в час та за обставин, указаних в постанові і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що

викликали короткочасний розлад здоров`я, що також підтверджується фотокартками пошкоджень, які надані потерпілим ОСОБА_6 органу досудового розслідування;

- згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту алкогольного сп`яніння від

27.04.2014 року ОСОБА_12 згідно його ж слів випив 300 мл. горілки, перебував в стані алкогольного сп`яніння, у нього виявлено пристроєм Алконт 1,9%о алкоголя , тілесні ушкодження у виді забою лівої гомілки, садна тильних поверхонь обох кистей рук;

- у відповідності до протоколу огляду на стан сп`яніння від 27.04.2014 року обвинувачений ОСОБА_11 станом на 11 годин тверезий.

Таким чином, досліджені судом докази дозволяють суду зробити висновок про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у вчинені злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, суд вважає беззаперечно встановленим факти: попередньої змови між собою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, погрозами застосування такого насильства до потерпілого, так як вказане повністю узгоджується з дослідженими судом доказами, обставинами справи, показаннями потерпілого та самих обвинувачених в частині того, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перебували в конфліктних відносинах з потерпілим ОСОБА_6 з приводу здійснення ним господарської діяльності, користування ним лісом поблизу місця проживання обвинувачених, а ОСОБА_12 працював по господарству в домоволодінні ОСОБА_11 та проживав у нього, суд вважає встановленим факт того, що 26.04.2014 року після тривалого вживання спиртних напоїв ОСОБА_10 разом з ОСОБА_12 , спілкуваннями ними з ОСОБА_11 у обвинувачених виник спільний умисел на заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_6 ЗАЗ «110558-42», д.н.з. НОМЕР_1 , яким постійно користувався потерпілий під час здійснення господарської діяльності, охорони території його товариства в урочищі «Панський Яр», про що заздалегідь було відомо обвинуваченим, для чого обвинувачені втрьох, взявши з собою електрошокер та технічну стрічку «скотч», яка перебувала в обвинуваченого ОСОБА_12 , і яку в подальшому виявили в будці автомобіля ОСОБА_15 , де ОСОБА_16 утримував ОСОБА_15 зв`язаним, направились до місця знаходження автомобіля потерпілого, в якому він перебував, де застосували насильство до потерпілого, яке виразилось в словесних погрозах позбавлення життя, «прикопати», зв`язуванні, спричиненні легких тілесних ушкоджень, нанесенні ударів руками та ногами по голові, тулубу потерпілого, за допомогою електрошокера та поміщенні його в будку його ж автомобіля зв`язаним, а також суд вважає достовірно встановленим факт протиправного заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_6 обвинуваченими, так як після вчинення нападу на ОСОБА_6 обвинувачені тривалий час здійснювали рух на автомобілі по грунтовим дорогам, полю поблизу місця вчинення злочину, автомобілем керував ОСОБА_10 , та залишили автомобіль на полі з власної ініціативи, тобто розпорядились ним на власний розсуд.

Факт перебування обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину підтверджується окрім показань потерпілого ОСОБА_6 , показаннями самих обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , рідного брата обвинуваченого ОСОБА_10 , які надані ним під час судового розгляду кримінального провадження в судовому засіданні щодо обставин вживання алкоголю його братом разом із ОСОБА_16 . Крім цього ОСОБА_10 після вчинення злочину зник з місця свого перебування у брата та був затриманий лише 01.08.2014 року, медичне освідування на факт вживання алкоголю під час вчинення злочину ОСОБА_10 не проводилось, а тому суд вважає встановленим факт перебування обвинуваченим ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину та відноситься критично до його показань в частині того, що ним горілка до вчинення нападу на ОСОБА_6 взагалі не вживалась, ОСОБА_16 вживав горілку один, а також у суду відсутні підстави, з врахуванням обставин справи та досліджених доказів, вважати недостовірними показання потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні стверджував, що всі троє нападників були в стані алкогольного сп`яніння, на місці виявлення автомобіля вилучено порожню пляшку із-під горілки ємністю 1дм3, тоді як у ОСОБА_16 під час медичного освідування виявлено 1,9 %о алкоголя, зі слів він вжив лише 300 мл. горілки, однак суд вважає, що факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_11 не доведений в судовому засіданні, так як зазначене спростовується дослідженим в судовому засіданні протоколом огляду на стан сп`яніння вказаного обвинуваченого, який проведений на слідуючий день після події злочину, а тому суд з врахуванням обставин справи та перебігу подій, вважає такі показання потерпілого такими, що надані помилково, та суд вважає, що ОСОБА_11 після вчинення заволодіння автомобілем ОСОБА_6 , тверезо оцінюючи можливість настання негативних наслідків за вчинення злочину, повернувся додому, де його і було затримано працівниками міліції, а обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_12 продовжили використовувати автомобіль потерпілого.

Суд вважає доведеним факт вчинення заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 ОСОБА_11 , який діяв узгоджено з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , з його ж слів перебував біля автомобіля під

час бійки та «розбороняв» учасників бійки, однак з його ж слів допомоги потерпілому не надав, сказав брату та ОСОБА_16 йти додому, але вони з ним додому не повернулися, а тому суд вважає зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_11 такими, що обрані як позиція захисту, надані суду з метою уникнення

покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, крім цього його показання також спростовуються послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_6 щодо обставин вчинення заволодіння його транспортним засобом, витягуванні його з автомобіля, завдання йому тілесних ушкоджень всіма

обвинуваченими, нанесенні йому удара ногою в ліве око саме ОСОБА_11 , коли він лежав на землі, а його тримали ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , перебування обвинуваченого ОСОБА_11 на пасажирському сидінні справа від ОСОБА_10 , який керував автомобілем, тоді як ОСОБА_16 перебував у вантажному відсіку автомобіля разом з потерпілим, показання потерпілого в цій частині узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого № 30/д, згідно якого в області лівого ока мається гематома, підстав для сумнівів в достовірності показань потерпілого в цій частині у суду не вбачається.

Крім цього судом критично оцінюються показання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в частині того, що до урочища «Панський Яр» вони пішли погуляти, зі слів обвинуваченого ОСОБА_10 подивитись на кабанів, так як з його ж слів, коли вони прийшли до автомобіля ОСОБА_6 , якого він взагалі не знав, були сутінки, ОСОБА_12 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_10 алкоголю не вживав взагалі, не міг не впізнати потерпілого, його автомобіль, так як з врахуванням показань потерпілого, з ОСОБА_10 він раніше неодноразово зустрічався, його знав, що після сутички з ОСОБА_15 їх розборонив ОСОБА_11 , забрав їх додому, але вони знову повернулись до автомобіля, де ОСОБА_10 бачив вже у потерпілого тілесні ушкодження, бачив інший автомобіль білого кольору, який від`їжджав від місця події, потерпілий сам завів автомобіль та просив ОСОБА_10 сісти за кермо, але чомусь втік під час руху автомобіля, так як зазначені показання повністю спростовуються як показаннями потерпілого ОСОБА_6 , так і показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні частково підтвердив показання потерпілого ОСОБА_6 щодо обставин заволодіння його автомобілем, учасників злочину.

Суд вважає, що показання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 щодо того, що ОСОБА_11 не приймав участі в заволодінні автомобілем ОСОБА_6 , а тільки розборонив їх, такими, що суперечать обставинам справи, надані вказаними обвинуваченими з метою сприяння обвинуваченому ОСОБА_11 ухилитись від кримінальної відповідальності, так як вказані показання повністю спростовані в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6 , його первинною заявою до органів МВС, іншими доказами у справі, обвинувачений ОСОБА_31 є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 проживав та працював у обвинуваченого ОСОБА_11 .

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_21 , дружини обвинуваченого ОСОБА_11 щодо обставин перебування вдома її чоловіка з 22 годин 26.04.2016 року, відлучення його з місця проживання на 15-20 хвилин, так як вказане спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , його заявою до Сквирського РВ одразу ж після вчинення злочину, згідно якої заволодіння автомобілем здійснили саме три чоловіка, а тому суд вважає, що зазначені показання свідка надані суду з метою уникнення покарання її чоловіком, є недостовірними, до уваги судом не приймаються.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає їх допустимими, достовірними, такими що узгоджуються між собою, достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку.

Дії обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 суд кваліфікує за ст. 289 ч.3 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, а тому обвинувачені підлягають покаранню за вчинене в межах санкції зазначеної статті.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості, обставини вчиненого злочину, особи винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачені за формою вини, ступенем тяжкості вчинили умисний особливо тяжкий злочин.

Обвинувачений ОСОБА_10 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину з користі та з застосуванням насильства (розбій) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, не одружений, не працює, вчинив особливо тяжкий злочин, який не спричинив тяжких наслідків, автомобіль потерпілому повернутий, ОСОБА_6 спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, за місцем проживання в с.Владиславка Сквирського району скарг на його поведінку не надходило, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_11 раніше не судимий, вчинив особливо тяжкий умисний злочин вперше, який не спричинив тяжких наслідків, одружений, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_12 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, неодружений, офіційно не

працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2005 року, у психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа схильна до вживання спиртних напоїв.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у відповідності до ст.66 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 судом визнається перебування ними в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_11 судом не встановлено.

Таким чином, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, незначні наслідки вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченим, суд вважає, що особи обвинувачених становлять підвищену суспільну небезпеку, їх виправлення можливе лише в умовах його тривалої ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченим слід призначення покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 3 ст. 289 КК України, та суд вважає можливим не застосовувати додаткову міру покарання до обвинувачених у виді конфіскації майна, так як власного нерухомого майна обвинувачені не мають, збитки, завдані злочином, усунені, так як автомобіль повернутий власниці без ушкоджень і цивільний позов кримінальному провадженні відсутній.

Витрати на залучення експертів в розмірі 1179 грн. 36 коп., підтверджені документально, суд стягує із обвинувачених, керуючись вимогами ст. 124 КПК України.

Речові докази: автомобіль ЗАЗ 110558-42, переданий на зберігання власниці ОСОБА_13 слід залишити власниці, пластикове кріплення з відео реєстратора, накладку до зовнішнього дзеркала заднього виду автомобіля ЗАЗ, газову запальничку «Крікет», технічну стрічку «Скотч», пластикові пляшки із-під мінеральної води, скляну пляшку з-під горілки, побутовий ніж, пусту пачку з-під цигарок, частину газети, побутовий розкладний ніж, недопалки цигарки та цигарку, які зберігаються в камері схову речових доказів Сквирського ВП слід знищити, зимову чоловічу куртку (кожух), тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, свідоцтво про реєстрацію автомобіля ЗАЗ, страховий поліс на автомобіль ЗАЗ, в`язку ключів від замка запалювання автомобіля ЗАЗ, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 слід залишити потерпілому, зафотографовані сліди протекторів шин та взуття- залишити при матеріалах кримінального провадження.

В ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_10 був затриманий 01.08.2014 року,13 годин, запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовано щодо нього 04.08.2014 року, перебуває під вартою, обвинувачений ОСОБА_12 затриманий 27.04. 2014 р. о 20 годині 30 хвилин, запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований відносно нього 29.04.2014 року, обвинувачений перебуває під вартою, обвинуваченому ОСОБА_11 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, в даний час строки дії запобіжного заходу закінчились, а тому з метою запобігання ризику ухилення від суду до ОСОБА_11 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взяти ОСОБА_11 під варту із зали суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,- покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, крім цього його показання також спростовуються послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_6 щодо обставин вчинення заволодіння його транспортним засобом, витягуванні його з автомобіля, завдання йому тілесних ушкоджень всімаКрім цього судом критично оцінюються показання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в частині того, що до урочища «Панський Яр» вони пішли погуляти, зі слів обвинуваченого ОСОБА_10 подивитись на кабанів, так як з його ж слів, коли вони прийшли до автомобіля ОСОБА_6 , якого він взагалі не знав, були сутінки, ОСОБА_12 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_10 алкоголю не вживав взагалі, не міг не впізнати потерпілого, його автомобіль, так як з врахуванням показань потерпілого, з ОСОБА_10 він раніше неодноразово зустрічався, його знав, що після сутички з ОСОБА_15 їх розборонив ОСОБА_11 , забрав їх додому, але вони знову повернулись до автомобіля, де ОСОБА_10 бачив вже у потерпілого тілесні ушкодження, бачив інший автомобіль білого кольору, який від`їжджав від місця події, потерпілий сам завів автомобіль та просив ОСОБА_10 сісти за кермо, але чомусь втік під час руху автомобіля, так як зазначені показання повністю спростовуються як показаннями потерпілого ОСОБА_6 , так і показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні частково підтвердив показання потерпілого ОСОБА_6 щодо обставин заволодіння його автомобілем, учасників злочину.

З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України на підставі якої призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строки відбування покарання ОСОБА_10 вираховувати з 01.08.2014 року, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення, а саме, період з 01.08.2014року по 11.04.2016 року, що становить 621 день, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк відбування покарання за вироком суду, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_10 залишити до набрання вироком законної сили та утримувати в СІЗО УДПС у м.Києві та Київській області.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України на підставі якої призначити покарання у виді 7 років 180 днів позбавлення волі без конфіскації майна.

Застосувати ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взяти під варту із-зали суду та утримувати в СІЗО УДПС у м.Києві та Київській області до набрання вироком законної сили. Строки відбування покарання вираховувати з часу затримання ОСОБА_11 .

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України на підставі якої призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строки відбування покарання ОСОБА_12 вираховувати з 27.04.2014 року, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення, а саме, період з

27.04.2014року по 11.04.2016 року, що становить 716 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення

волі в строк відбування покарання за вироком суду, запобіжний захід ОСОБА_12 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили та утримувати в СІЗО УДПС у м.Києві та Київській області.

Судові витрати в сумі 1179 грн. 36 коп. за залучення експертів стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в дохід держави.

Речові докази: автомобіль ЗАЗ 110558-42, переданий на зберігання власниці ОСОБА_13 - залишити власниці, пластикове кріплення з відео реєстратора, накладку до зовнішнього дзеркала заднього виду автомобіля ЗАЗ, газову запальничку «Крікет», технічну стрічку «Скотч», пластикові пляшки із-під мінеральної води, скляну пляшку з-під горілки, побутовий ніж, пусту пачку з-під цигарок, частину газети, побутовий розкладний ніж, недопалки цигарки та цигарку, які зберігаються в камері схову речових доказів Сквирського ВП - знищити, зимову чоловічу куртку (кожух), тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, свідоцтво про реєстрацію автомобіля ЗАЗ, страховий поліс на автомобіль ЗАЗ, в`язку ключів від замка запалювання автомобіля ЗАЗ, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому, зафотографовані сліди протекторів шин та взуття- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3