Код суду 233 Справа № 233/2341/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001835 від 27 листопада 2015 року та за № 0000559 від 05 травня 2016 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Араван Кусарського району Азербайджанської РСР, особи без громадянства, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09 листопада 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 189 ч.3, 190 ч.2, 140 ч.2, 70 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна, 27.01.2006 року апеляційним судом Донецької області вирок змінено, вважати засудженим до 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна; 11 травня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч.3, 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи, проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 26 листопада 2015 року вступив в злочину змову з ОСОБА_6 , направлену на таємне викрадення чужого майна і в цей же день, приблизно о 15.20 год., ОСОБА_5 , діючи разом з ОСОБА_6 , прийшли до будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що в цей час жильців будинку та інших громадян поряд не було і за їх діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, за попередньою змовою в групі осіб, діючи умисно, таємно, а ОСОБА_5 - повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, за допомогою монтировки зламали вхідні двері та проникли до будинку АДРЕСА_3 , після чого за допомогою монтировки відламали металеву батарею, вартістю 468 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_9 , винесли цю батарею на подвір`я будинку АДРЕСА_3 та намагалися винести її за межі подвір`я, однак довести свій злочинний намір до кінця не змогли по причинам, не залежних від їх волі, оскільки були виявлені сусідкою.
02 лютого 2016 року, приблизно об 11.00 годині, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і в цей же день, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, викрав у ОСОБА_10 ключі від кварти АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_5 відразу прийшов до квартири АДРЕСА_4 і скориставшись тим, що в цей час жильців квартири та інших громадян поряд не було і за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою раніше викрадених ключів проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки викрав водонагрівач марки «Ariston» моделі SG 100, вартістю 1521,75 грн., яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
22 березня 2016 року, приблизно о 20.00 годин, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і в цей же день, приблизно о 20.00 годин, реалізуючи свій злочинний намір, направлений таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись на території приватного домоволодіння АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що в цей час жильців будинку та інших громадян поряд не було і за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу викрав велосипед вартістю 330 грн., який належить ОСОБА_12 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
ОСОБА_5 23 березня 2016 року, приблизно о 13.00 годин (більш точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшов по вул. Фрунзе м. Костянтинівка у напрямку від с. Іллінівка у бік вул. Калмикова м. Костянтинівка Донецької області. Не доходячи до перехрестя вулиць Фрунзе та Калмикова м. Костянтинівка Донецької області, ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_13 , яка йшла назустріч та у руці тримала мобільний телефон «Samsung S 5230» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 291,67 грн., в якому була встановлена флеш картка об`ємом 4 Гб, вартістю 53,25 грн., а також стартовий пакет оператора МТС, вартістю 12,50 грн., загальною вартістю 357,42 грн. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, реалізуючи який, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, підійшовши до ОСОБА_13 , наніс один удар долонею правої руки по шиї останньої, в результаті чого заподіяв їй фізичний біль, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме, мобільний телефон «Samsung S 5230» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 291,67 грн., в якому була встановлена флеш картка об`ємом 4 Гб, вартістю 53,25 грн., а також стартовий пакет оператора МТС, вартістю 12,50 грн., загальною вартістю 357,42 коп., вирвавши його з рук останньої, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень за цим вироком визнав у повному обсязі. Пояснив, що 26 листопада 2015 року приблизно о 15.20 год. він запропонував Черненко в рахунок повернення боргу взяти майно з будинку АДРЕСА_3 , при цьому із собою вони взяли тачку і монтировку. За допомогою монтировки він відчинив хвіртку та вхідні двері до будинку АДРЕСА_3 , куди зайшли і за допомогою тієї ж монтировки відламав металеву батарею, але забрати її не змогли, оскільки були виявлені сусідкою. 02 лютого 2016 року, приблизно об 11.00 годині, він викрав у ОСОБА_10 , яка перебувала за місцем його проживання, ключі від кварти АДРЕСА_4 , та відразу прийшов до цієї квартири, за допомогою викрадених ключів проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки викрав водонагрівач «Ariston», який виніс та продав. 22 березня 2016 року, приблизно о 20.00 годин, знаходячись за запрошенням власника у дворі домоволодіння АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав велосипед, яким розпорядився на власний розсуд. 23 березня 2016 року, приблизно о 13.00 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він йшов по вул. Фрунзе м. Костянтинівка у напрямку від с. Іллінівка у бік вул. Калмикова м. Костянтинівка, та не доходячи до перехрестя вулиць Фрунзе та Калмикова, зустрів раніше незнайому ОСОБА_13 , яка йшла назустріч та тримала мобільний телефон. Він вирішив заволодіти даним телефоном, для чого наніс ОСОБА_14 один удар долонею правої руки по шиї та забрав належний їй мобільний телефон марки «Samsung» з флеш-картою та сім-картою оператора МТС, вирвавши його з рук останньої, після чого пішов та продав даний телефон. З кількістю і вартістю викраденого згоден. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за цим вироком визнав у повному обсязі. Пояснив, що 26 листопада 2015 року приблизно о 15.20 год. ОСОБА_15 запропонував йому в рахунок повернення боргу взяти майно з будинку АДРЕСА_3 , для чого із собою вони взяли тачку і монтировку. За допомогою монтировки ОСОБА_15 відчинив хвіртку та вхідні двері до будинку АДРЕСА_3 , куди зайшли і за допомогою тієї ж монтировки ОСОБА_15 відламав металеву батарею, але забрати її вони не змогли, оскільки були виявлені сусідкою. З кількістю і вартістю викраденого згоден. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинувачених:
- ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфікує: за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, так як він умисно вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло; за ч.3 ст. 185 КК України, так як він умисно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло; за ч.2 ст. 185 КК України, так як він умисно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.2 ст. 186 КК України, так як він умисно скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно;
- ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, так як він умисно вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинувачених, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_5 раніше судимий; кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України вчинив у стані алкогольного сп`яніння; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття у скоєному.
ОСОБА_6 раніше не судимий; перебуває під наглядом у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; є інвалідом 2 групи; за місцем проживання характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття у скоєному.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 388 від 14 квітня 2016 року, ОСОБА_6 страждає на легку розумову відсталість з поведінковими порушеннями, що не потребують прийняття лікувальних заходів (олігофренія у ступені легкої дебільності - в ред. МКХ-9). В період скоєння інкримінованого діяння за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння не знаходився у тимчасово хворобливому стані, яке позбавляло б можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час повністю усвідомлює свої дії і керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити:
- обвинуваченому ОСОБА_5 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_5 був засуджений 11 травня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 186, ст. 71 КК України до 5-ти років позбавлення волі (строк відбуття покарання обчислюється з 14 лютого 2011 року), при цьому даних щодо звільнення немає, а кримінальні правопорушення за цим вироком вчинив до повного відбуття покарання, остаточне покарання йому слід визначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком;

- обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити існуючий - тримання під вартою в Артемівській УВП УДПтСУ в Донецькій області.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців).

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_16 визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання ОСОБА_16 частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2011 року (яким він був засуджений за ч.3 ст. 186, ст. 71 КК України до 5-ти років позбавлення волі) у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_16 за сукупністю вироків покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 залишити у виді тримання під вартою в Артемівській УВП УДПтСУ в Донецькій області до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 31 березня 2016 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахувати ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 31 березня 2016 року по 21 липня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung S 5230» з флеш-картою об`ємом 4 Гб, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_13 , - вважати повернутими за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя