АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/1319/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/2277/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
22 листопада 2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
законного представника - ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
потерпілого - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 на вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 липня 2016 року-,
Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 липня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Харківської області, Харківського району, смт Пісочин, українець, громадянин України, учень 1 курсу ХПЛБКГ, з базовою середньою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Цивільний позов прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 в особі Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. Мещанінова» до ОСОБА_7 про стягнення витрат задоволено.

Стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_7 на користь держави в особі Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. Мещанінова» 3278,20 грн..

Позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн..

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди закрито.

В іншій частині відмовлено.

Вказаним вироком встановлено, що 15.04.2015 року близько 14.00 години на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 знаходився неповнолітній ОСОБА_7 та його знайомі неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..
Між ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_13 з ОСОБА_14 з іншого боку, виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин. Намагаючись покинути територію домоволодіння, ОСОБА_7 разом зі своїми знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побігли в бік калитки. ОСОБА_12 встиг вибігти з території домоволодіння, в той час, коли ОСОБА_10 наздогнав ОСОБА_7 та ОСОБА_11 біля калитки. Потерпілий відштовхнув в бік ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю, після чого, ОСОБА_10 став наносити тілесні ушкодження ОСОБА_11 .. Бачивши це, бажаючи захистити товариша, ОСОБА_7 підняв з землі поряд з собою металевий предмет трикутної форми, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, знаходячись позаду ОСОБА_10 , умисно наніс йому один удар зверху вниз цим предметом в праву теменну область голови, внаслідок чого потерпілий впав на землю на спину.
Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму з відкритим вдавленим переломом правої теменної кістки, забитою раною м`яких тканин правої темінної області, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1643-с/15 від 27 липня 2015 року, відповідно до п.п.2.3.2 «б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, потерпілим ОСОБА_10 подана на нього апеляційна скарга, яку він в подальшому уточнив та остаточно просив вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2016 року змінити, стягнути з ОСОБА_7 спричинену йому моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог потерпілий зазначив, що сума стягненої районним судом моральної шкоди є заниженою, т.я. він отримав тяжку травму, наслідки якої турбують його до теперішнього часу, вони є невиліковними і в подальшому непрогнозовані.

Вислухавши доповідь судді; пояснення потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого в остаточній редакції; думку обвинуваченого, його законного представника та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Колегія суддів зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України. З достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного та всі обставини, що пом`якшують покарання та призначив обвинуваченому мінімальне покарання передбачене санкцією за ч.1 ст.121 КК України.

Призначене покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди, районний суд не в повній мірі врахував характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, тривалість часу для постійного відновлення здоров`я потерпілого, т.я. наслідки тяжкої травми є невиліковними, а наслідки непередбачуваними.

Відповідно до вимог ст.408 КПК України апеляційний суд має право лише зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Тому, колегія суддів вважає за доцільне в частині збільшення розміру відшкодування моральної шкоди апеляційну скаргу потерпілого задовольнити частково, вирок районного суду змінити та збільшити розмір відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу потерпілого в зміненій редакції задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Збільшити суму відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_10 та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -