Справа № 357/6948/16-к
1-кп/357/607/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.10.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білої Церкви кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №30002288 від 12.05.2016 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 за наступних обставин.

12.05.2016 р. близько 04 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку із ОСОБА_7 , під час якої, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_7 .

Від отриманого удару ОСОБА_7 впав на землю, а коли підвівся на ноги, ОСОБА_4 відштовхнув його від себе, в результаті чого ОСОБА_7 знову впав на землю, на правий бік. В цей час ОСОБА_4 умисно наніс йому два удари ногою в область обличчя.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: відкритого двобічного перелому нижньої щелепи, розриву слизової оболонки порожнини рота, синця в ділянці кута нижньої щелепи справа, синця на повіках правого ока, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно 12.05.2016 р. близько 04 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де відпочивав зі знайомими чоловіками та двома молодими жінками, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбулася сварка із ОСОБА_7 , під час якої, останній образив його нецензурними словами. Після цього, образившись, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , він наніс останньому в обличчя один удар кулаком лівої руки, від чого ОСОБА_7 впав на землю, а коли підвівся на ноги, він ( ОСОБА_8 ) відштовхнув його від себе, в результаті чого ОСОБА_7 знову впав на землю, на правий бік. Потім він ( ОСОБА_8 ) наніс йому ще два удари ногою в область обличчя.

У скоєному розкоюється, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 при цьому просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування, які не оспорює і, після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України, оскільки він вчинив заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, у скоєному розкоюється, має на утриманні малолітню дочку, сприяв слідству наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною суд розцінює вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням всіх вищенаведених обставин та даних про особу ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, і вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном, оскільки на думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Потерпілими цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Білоцерківський МВ КВІ.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,