Провадження № 1-кп/643/723/16
Справа № 643/8051/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016 р. Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0004233 від 24.05.2016 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого, раніше не судимого, нагородженого медаллю «За бойові заслуги» від 25.10.1985, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

встановив:

23.05.2016 року, приблизно о 09:10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гаражу біля будинку АДРЕСА_2 , де розташований пункт прийому вторинної сировини, діючи з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі столу, таємно викрав мобільний телефон «HTC Desire 600», який належав ОСОБА_4 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №212 від 21.06.2016 р. 1700 грн. Після чого, покинув місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілий матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєні крадіжки визнав повністю і пояснив суду, що ранком 23 травня цього року, коли знаходився в пункті прийому вторинної сировини, побачив на столі мобільний телефон «HTC Desire 600». Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, вкрав цей телефон та на ринку продав його незнайомому чоловіку за 60 гр.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що працює на пункті прийому вторинної сировини в АДРЕСА_2 . 23.05.2016 р. вона була на робочому місці, коли туди прийшов обвинувачений, а після його уходу з*ясувалося, що належній їй мобільний телефон зник.

Оскільки, учасники судового провадження не оспорювали доказів по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_5 , та які є належними і допустимими, суд визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорювались та в цієї частині розглянув справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки, він таємно викрав чуже майно.

Судом вивчалась особа обвинуваченого і встановлено, що він є раніше не судимою особою, на обліку у психіатра, лікаря нарколога не перебуває, працює, за місцем проживання характеризується нейтрально, є учасником бойових дій та має державну нагороду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире розкаяння у скоєному злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого в порядку ст.67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість злочину, якій відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини по справі, та призначає його в межах санкції статті КК України, за якою засуджується.

Потерпілою заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6572 гр. та моральної шкоди, яку оцінює в 3000 гр.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 вказала, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого вона позбавилась свого майна; що цей телефон вона купила в кредит в липні 2013 р. за 6572 гр., що він був у робочому стані, лише мав розбитий екран. Після скоєного злочину у неї з*явилась безсоння, погіршився фізичний та психологічний стан здоров*я. Більш того, 31.07.2016 р. обвинувачений приходив до неї на роботу та сварився щодо того, що її телефон не представляє матеріальної цінності.

Обвинувачений цивільний позов визнав частково, стверджував, що вартість телефону потерпілою завищена; цей телефон більш двох років експлуатувався та був сильно пошкоджений; моральної шкоди потерпілій він не спричиняв.

Суд провів судове слідство щодо цивільного позову у повному обсязі та зазначає наступне.

Відповідно статті 1166 ЦК України, статті 127 КПК України шкода, яка заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Потерпіла просить стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6572 гр., зазначивши, що за саме цю суму вона купила телефон.

Але, з цими доводами суд погодитися не може.

Так, мобільний телефон «HTC Desire 600» був придбаний потерпілою у 2013 р.; вісь цей час перебував в експлуатації, на час скоєння злочину телефон мав пошкодження екрану. Тому, втратив товарний вигляд, технічно та функціонально застарів, що і потягло зниження його вартості.

Висновок товарознавчої експертизи №212 від 21.06.2016 р. про те, що вартість викраденого майна складає 1700 грн. наданий відповідно ЗУ «Про судову експертизу» від 25.02.1994: особою, яка має відповідну державну ліцензію, проведена відповідно Інструкції про призначення та проведення експертиз. Тому, підстав для визнання висновку неправильним або не об*єктивним , - судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 ЦК України «1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: … 2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої…»
Суд погоджується, що ОСОБА_4 внаслідок подій 23.05.2016 р. перенесла моральні страждання, зазнала психологічну травму, отже, їй спричинена моральна травма, яка належить відшкодуванню винною особою.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує обставини, що є суттєвими: ступень моральних переживань потерпілої, фактичні обставини справи та матеріальний стан обвинуваченого, його можливість до відшкодування такої шкоди.

Підсумовуючи наведене, з оглядом на положення статті 60 ЦПК України (в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства) ОСОБА_4 , яка зобов`язана довести певні обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, положення закону не виконала і належних доказів в обгрунтування позовних вимог - не надала.

Тому, цивільний позов потерпілої суд задовольняє частково.

Клопотань від учасників судового провадження про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не заявлено.

Судових витрат по справі немає; долю речових доказів суд вирішує відповідно ст..100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 129 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення воли.

Відповідно ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1700 гр., та 1000 гр. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази -залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_6 .