ВИРОК

Справа № 600/169/16-к
Справа № 1-кп/600/20/2016
24 березня 2016 року Козівський районний суд
Тернопільської області
в складі: судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, раніше судимого Козівським районним судом Тернопільської області 13 листопада 2015 року за ч.1 ст.125 КК України до 150-ти годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-
13 листопада 2015 року вироком Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначено покарання у виді 150-ти годин громадських робіт.
28 грудня 2015 року ОСОБА_4 викликано до Козівського РС КВІ УДПтСУ в Тернопільській області для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що складено письмову підписку та зобов`язання. ОСОБА_4 попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання згідно ч.2 ст.389 КК України, роз`яснено ст.37 КВК України, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до Козівського РС КВІ.
Згідно направлення Козівського РС КВІ УДПтСУ в Тернопільській області №920 від 28 грудня 2015 року, ОСОБА_4 направлено для відбування покарання у виді 150-ти годин громадських робіт в Козівську селищну раду Козівського району Тернопільської області.
Відповідно розпорядження голови Козівської селищної ради Козівського району №133, 134 від 28 грудня 2015 року, засуджений ОСОБА_4 прийнятий на громадські роботи з 29 грудня 2015 року.
Будучи належним чином ознайомлений з порядком відбуття покарання, маючи реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки, в період з 29 грудня 2015 року по 23 лютого 2016 року ОСОБА_4 злісно ухилявся від виконання громадських робіт, чим порушив умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачені ст.37 КВК України, а саме порушення обов`язку сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, умисно, без поважних причин не з`явився у Козівську селищну раду Козівського району для виконання громадських робіт.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав, розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати. Подав в судове засідання розписку, в якій просить не досліджувати ті обставини, які доводять його вину та були зібрані на досудовому слідстві, вимоги ст. 349 КПК України йому зрозумілі.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні і кваліфікує вчинене ним кримінальне правопорушення за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України не встановлено.
До обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно з ст.66 КК України слід віднести щире каяття.
При обранні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості та обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше судимий.
Приймаючи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Козівського районного суду від 13 листопада 2015 року за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, перевівши їх за правилами ст.72 КК України, одному дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт.
Застосувавши ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Разом з тим суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 в період дії випробувального терміну відповідно ст.76 КК України на нього слід покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373-374, 376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2015 року у виді 18 /вісімнадцять/ днів обмеження волі і, за сукупністю вироків, визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік 18 /вісімнадцять/ днів.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік, та з покладенням відповідно ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися в ці органи реєстрації.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом: вірно