Ухвала
іменем україни

31 жовтня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 14 червня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте, як видно зі змісту поданої скарги, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, зазначені в ухвалі недоліки повністю не усунуто. Зокрема, у скарзі ОСОБА_4 переважно цитує норми закону, при цьому не наводить в аспекті приписів статей 284, 412, 413, 419 КПК допущення судами істотних порушень кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а відтак, й необхідності скасування вироку та ухвали на підставах передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.
Крім того, ОСОБА_4 вкотре посилається на невідповідність висновків суду фактичних обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до скарги не додано завіреної належним чином копії вироку суду першої інстанції (копії судових рішень має бути належним чином оформлено та засвідчено відбитком гербової печатки суду, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173).
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Ухвалене рішення не позбавляє ОСОБА_4 права на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому цим Кодексом, зважаючи також на правила ст. 117 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 14 червня 2016 року разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3