АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві подання голови Печерського районного суду м. Києва про направлення на розгляд до іншого суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 березня 2016 року за № 420 160 000 000 007 89, та клопотання захисника ОСОБА_6 про внесення подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження на розгляд за підсудністю Вишгородському районному суду Київської області,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , -

В С Т А Н О В И Л А:

1 липня 2016 року до Апеляційного суду міста Києва надійшло подання голови Печерського районного суду м. Києва про направлення до іншого суду на розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 березня 2016 року за № 420 160 000 000 007 89, з обвинувальним актом щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 191 КК України, а також ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 і ОСОБА_31 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Підставою для внесення подання стала ухвала Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року про неможливість визначити склад суду відповідно до вимог ст. 35 КПК України для проведення підготовчого судового засідання за даним обвинувальним актом та судового розгляду через відсутність у цьому суді суддів, які б не приймали участь як слідчі судді під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та у кримінальному провадженні № 420 140 000 000 003 74 від 8 травня 2014 року, з якого воно було виділено 22 березня 2016 року.

У зв`язку із цим суд дійшов висновку про необхідність направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 березня 2016 року за № 420 160 000 000 007 89, з обвинувальним актом до Апеляційного суду міста Києва для його передачі на розгляд іншому районному суду міста Києва, оскільки у Печерському районному суді м. Києва неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Окрім цього, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 11 липня 2016 року захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 , подав клопотання про внесення подання Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для вирішення питання про направлення указаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

А саме, захисник зазначає про те, що кримінальне провадження підсудне Вишгородському районному суду Київської області, з межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, що ставиться у вину обвинуваченим.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав подання голови Печерського районного суду м. Києва, вважав, що кримінальне провадження підлягає розгляду районним судом міста Києва, а тому заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 , думку захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_32 , які діють в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 , та захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_33 , які підтримали клопотання про внесення подання Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для вирішення питання про направлення кримінального провадження за підсудністю Вишгородському районному суду Київської області, та вважали, що подання голови Печерського районного суду м. Києва внесено помилково, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи подання і клопотання, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

16 червня 2016 року Печерському районному суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 березня 2016 року за № 420 160 000 000 007 89, щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 і ОСОБА_33 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України з додатками, як це передбачено вимогами ст. 291 КПК України.

Як вбачається з даного обвинувального акта, вказане кримінальне провадження 22 березня 2016 року було виділено із кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 травня 2014 року за № 420 140 000 000 003 74 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Згідно з довідкою керівника апарату Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року, всі судді, окрім судді ОСОБА_35 , які фактично на час складання довідки відправляють правосуддя, приймали участь в розгляді вище указаних кримінальних проваджень № 420 160 000 000 007 89 та № 420 140 000 000 003 74 під час досудового розслідування, що унеможливлює формування складу колегії суддів для судового розгляду.

За таких підстав, враховуючи, що ч. 1 ст. 76 КПК України забороняє примати участь судді в судовому розгляді кримінального провадження, якщо він брав участь у цьому ж провадженні під час досудового розслідування, у зв`язку із чим у Печерському районному суді м. Києва неможливо утворити склад суду для проведення підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акта та провести судовий розгляд, з огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, колегія суддів вважає, що подання про направлення цього кримінального провадження на розгляд до іншого суду внесено обґрунтовано.

Разом з тим, ч. 1 ст. 32 КПК України регламентує, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчиненого кримінальне правопорушення.

З обвинувального акту у кримінальному провадженні № 420 160 000 000 007 89 від 22 березня 2016 року та відповідно до сформульованих у ньому обвинувачень, ОСОБА_13 , будучи головою Київської обласної державної адміністрації, і директор Дніпровсько Тетерівського державного лісомисливського господарства ОСОБА_14 виконали роль співвиконавців, а помічник Прем`єр міністра України ОСОБА_21 , директор ТОВ «Дом Лесника» ОСОБА_25 , директор ТОВ «Київуніверсалсервіс» ОСОБА_15 , громадяни ОСОБА_29 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_34 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_36 роль пособників у вчиненні за попередньою змовою групою осіб заволодіння державним майном, шляхом його оформлення на підконтрольне на той час Прем`єр міністру України ОСОБА_37 ТОВ «Дом Лесника», в особливо великих розмірах, а саме земельною ділянкою лісового фонду загальною прощею 17, 4791 га Дніпровсько Тетерівського лісомисливського господарства на території Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області (далі земельна ділянка) вартістю 22 347 000 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, чим завдали шкоди державним інтересам на зазначену суму.

При цьому, за встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, з метою незаконного заволодіння даною земельною ділянкою, а також для створення видимості дотримання законодавства і приховання слідів злочину, ОСОБА_38 та його спільники, тобто обвинувачені і інші особи, розробили і реалізували злочинну схему з розподіленням ролей з урахуванням вищезазначеного службового становища деяких з обвинувачених, після чого ОСОБА_38 одержав реальну можливість розпоряджатися, володіти, користуватися отриманим в злочинний спосіб державним майном.

Зокрема, на виконання розробленого злочинного плану,:

на той час Прем`єр міністр України ОСОБА_38 забезпечив виведення земельної ділянки зі сфери управління Господарсько фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України до сфери управління Київського обласного управління лісового господарства;

заздалегідь залучені помічником на той час Прем`єр міністра України ОСОБА_21 , директором ТОВ «Київуніверсалсервіс» ОСОБА_15 , директором ТОВ «Дом Лесника» ОСОБА_25 для реалізації злочину ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_36 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_34 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_27 та інші особи написали до Київської обласної державної адміністрації завідомо неправдиві заяви про виділення їм земельних ділянок площею до 1 га в межах території Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області для ведення особистого селянського господарства, не маючи в дійсності наміру цим займатися, оскільки були достовірно обізнані про необхідність продажу отриманих земельних ділянок підконтрольному ОСОБА_37 ТОВ «Дом Лесника»;

голова Київської обласної державної адміністрації ОСОБА_13 на підставі цих заяв за погодженням з директором Дніпровсько Тетерівського державного лісомисливського господарства ОСОБА_14 , в порушення на той час чинного законодавства, видала ряд розпоряджень про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки та передачу земельних ділянок лісомисливського господарства у приватну власність цим особам для ведення ними особистого селянського господарства, хоча достовірно знала мету написання заяв.

Далі, на підставі указаних незаконних розпоряджень ОСОБА_13 , управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Вишгородської районної державної адміністрації на ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_34 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_33 були оформлені державні акти на право власності на земельні ділянки Дніпровсько Тетерівського державного лісомисливського господарства, розташовані на території Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області, а потім зазначені особи, на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану ОСОБА_39 , передали їх підконтрольному останньому ТОВ «Дом Лесника» під виглядом укладення договорів купівлі продажу.

В подальшому, після того, як ОСОБА_13 підписала розпорядження про повторну зміну цільового призначення цієї земельної ділянки, належної вже ТОВ «Дом Лесника», яке, в свою чергу, побудувало на ній готельно-ресторанний комплекс, оформило право власності на нього та передало в оренду також підконтрольній ОСОБА_37 громадській організації «Товариство мисливців та рибалок «Кедр», останній та його оточення постійно використовували його для задоволення власних потреб.

За таких встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_13 і ОСОБА_14 кваліфіковані за ч. 5 ст. 191 КК України, а ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 і ОСОБА_33 - за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 191 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту незаконного безоплатного заволодіння майном, отримання можливості розпоряджатися ним на власний розсуд або незаконної передачі його третім особам.

З огляду на викладені обставини кримінального правопорушення, об`єктом злочинного посягання є земельна ділянка, що розташована на території Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області, яка належала державі, однак, в ході реалізації злочинного плану, у незаконний спосіб та з використанням посадового становища зазначених службових осіб, перейшла у право власності частина пособникам злочину шляхом оформлення відповідних актів управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Вишгородської районної державної адміністрації, після чого загалом була передана підконтрольну ОСОБА_37 ТОВ «Дом Лесника» за договорами купівлі продажу.

Тому, клопотання захисника ОСОБА_6 про те, що кримінальне правопорушення вчинене на території Вишгородського району Київської області є не безпідставним, у зв`язку із чим кримінальне провадження підсудне Вишгородському районному суду Київської області згідно з вимогами ч. 1 ст. 32 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

За наведених підстав, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 про внесення Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подання для вирішення питання про направлення кримінального провадження за підсудністю у Вишгородський районний суд Київської області, що в межах юрисдикції іншого апеляційного суду.

Разом з тим, оскільки Печерський районний суд м. Києва був позбавлений можливості провести підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта, а відтак і вирішити питання стосовно підсудності кримінального провадження, в тому числі за клопотанням учасників судового розгляду, через неможливість утворення складу суду згідно з вимогами ст. 35 КПК України, у зв`язку із задоволенням клопотання захисника ОСОБА_40 про внесення апеляційним судом подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з вище наведених підстав та з метою забезпечення розумності строків у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає за необхідне залишити без розгляду подання голови Печерського районного суду м. Києва про направлення кримінального провадження на розгляд іншому районному суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 34 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Подання голови Печерського районного суду м. Києва від 1 липня 2016 року залишити без розгляду.

Клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 , задовольнити.

Звернутися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з поданням про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 22 березня 2016 року за № 420 160 000 000 007 89, з обвинувальним актом щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 і ОСОБА_31 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження: № 11п/796/455/2016
Категорія КПК України: ст. 34
Суддя суду першої інстанції: ОСОБА_41
Суддя - доповідач: ОСОБА_1