пр. № 1-кп/759/210/16
ун. № 759/1334/16-к
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

18 лютого 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000459 від 10 липня 2013 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася в м. Києві, громадянки України, українки, освіта вища, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2013 року за № 0000459 з додатками, стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Прокурор ОСОБА_4 , думку якого підтримав потерпілий ОСОБА_6 , просить призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акта, вважаючи, що по справі під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбаченні ст. ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Захисник ОСОБА_5 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: в частині зазначення анкетних відомостей обвинуваченої (місця її народження) та потерпілого (громадянства), ім`я та по батькові прокурорів вказано із застосуванням ініціалів, в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення. Також обвинувальний акт не містить визначення статусу ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 55 КПК України та, обвинуваченій прокурором не вручався.

Обвинувачена ОСОБА_3 , підтримала заявлене захисником клопотання та, просила його задовольнити. При цьому зазначила, що копія обвинувального акта вручалась їй не прокурором ОСОБА_4 , а слідчим ОСОБА_8 .

Прокурор ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 , щодо повернення обвинувального акта заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, вважає заявлене захисником клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального проавопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК Кодексу. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити: анкетні відомості обвинуваченого (місце проживання); анкетні відомості потерпілого (громадянство), ім`я, по батькові прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Згідно з вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст. ст. 291, 109 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та додатків до нього вимогам закону щодо їх змісту.

Наданий прокурором обвинувальний акт, у відповідності до вимог пп. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить анкетних відомостей обвинуваченої щодо місця її проживання та анкетних відомостей потерпілого щодо громадянства, ім`я, по батькові прокурорів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Обвинувальний акт містить відомості про потерпілого ОСОБА_6 , проте виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містить будь-яких даних про те, якими саме діями обвинуваченої ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні потерпілому завдано шкоди, якої саме та у чому вона полягає.

Як вбачається з обвинувального акта, кримінальним правопорушенням потерпілому матеріальна шкода не завдана та цивільний позов потерпілою стороною не заявлено.

Натомість, слідчим та прокурором, відповідно до положень ч. 5 ст. 55 КПК України вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим не винесено, про що свідчить розділ П реєстру матеріалів досудового розслідування, який не містить відомостей про прийняття під час досудового розслідування зазначеного процесуального рішення.

Виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, містить відомості про вчинення злочину ОСОБА_3 з корисливих мотивів, проте не зазначено, чим підтверджується наявність саме корисливого мотиву, який відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце, спосіб, мету та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченої ОСОБА_3 на захист.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст. 109 КПК України має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, зокрема повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В порушення вимог ст. 109 КПК України, долучений до обвинувального акта реєстр матеріалів досудового розслідування, не містить данні про те які речі були визнанні та прилучені в якості речових доказів та місце їх знаходження.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд, визнає невідповідність обвинувального акта та його додатків вимогам закону щодо їх змісту та, вважає обвинувальний акт таким, що підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заявлене захисником ОСОБА_5 клопотання задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000459 з додатками, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 внаслідок невідповідності обвинувального акта та його додатків вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: