АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1888/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 липня 2016 року включно, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Новоград-Волинського району, селище Городниця, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , слідчий суддя, врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_8 , те, що наведені в клопотанні обставини свідчать про існування значних ризиків,передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та дійшов до висновку, що факти та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала слідчого судді необґрунтована та постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону, а тому просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Мотивуючи свої вимоги, захисник вказує, що судом не взято до уваги те, що прокурором не надано доказів щодо обґрунтування матеріальної шкоди, те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, злочин, в якому він підозрюється вчинено з необережності, вину визнав, має намір відшкодовувати моральну та матеріальну шкоду потерпілим.

Також, апелянт вказує, що жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, як і не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУ Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 травня 2016 року за № 0000751, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

22 травня 2016 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 травня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого. Такі дані містяться у протоколі огляду місця ДТП від 22 травня 2016 року та схемі до нього, протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , протоколі допиту свідка ОСОБА_12 та інших матеріалах кримінального провадження.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину за обтяжуючих обставин, а саме в стані алкогольного сп`яніння.

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилаються слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені.
Крім того, захисником у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді щодо наявності ризиків, отриманих на підставі документів долучених до клопотання слідчого, а тому вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині, є необгрунтованими.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, відсутність місця роботи, а отже постійного джерела доходу, те, що останній не одружений, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків.

Таким чином, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали та того, що рішення суду постановлено з порушенням норм кримінального процесуального закону, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Як підсумок, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 липня 2016 року включно, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4