Справа № 495/4156/16-к
Ухвала
іменем україни

26 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_4

за участю захисників власників майна - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про накладення арешту тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до Білгород-Дністровскького міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно, вказуючи, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001341, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.05.2016 невстановлені особи, перебуваючи на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка належить державі в особі Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Ежена Потьє, буд.16 код ЄДРЮОФОП 37536031), яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Лазурна, 13, чинять самоправні дії, а саме шляхом застосування спеціальної техніки (автогрейдер) та фізичної сили частково демонтували споруди та будинки, які знаходяться на території зазначеної бази відпочинку. Крім того, почали своїми діями блокувати проїзд на територію автотранспорту робітників бази відпочинку. На прохання покинути територію бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не реагують, свою особистість вказати відмовляються.

Також 07.05.2016 невідомі особи без дозволу директора бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 , проникли на територію підприємства та шляхом застосування спеціальної техніки (автогрейдер) та фізичної сили частково демонтували споруди та будинки, блокувати проїзд на територію робітників бази відпочинку. На прохання покинути територію бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не реагують, свою особистість вказати відмовляються.

Також відомий факт, що на вказану територію невстановлені особи надають документи про право власності зі зміненими адресами, а саме: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ).

Відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2015 та рішення Вищого господарського суду України від 23.02.2016 року право власності на будівлі та споруди бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з спального корпусу літ «А», загальної площею 222,9 кв.м., будинку відпочинку літ. «Б», загальною площею 44,8 кв.м., будинку відпочинку літ. «В», загальною площею 24,4 кв.м., каналізаційної-насосної станції літ. «Г», загальною площею 36,8 кв.м., душу-туалету літ. «Д», альтинки літ. «Е», загальною площею 12,8 кв.м., трансформаторної підстанції № 1764 літ. «Ж»,трансформаторної підстанції літ «З» та шести будиночків-вагончиків, визнано за державою, в особі Державної служби геології та надр України.

25.05.2016 на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено огляд на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 (Одеська область смт. Затока, м. Білгород-Дністровський вул. Лазурна, 11 «А», Лазурна, 15 «А», АДРЕСА_3 , Лазурна 15/7, Лазурна 15/5)

В ході огляду була виявлена та вилучена наступна автотехніка, яка використовувалася як знаряддя вчинення кримінального правопорушення:

- екскаватор-навантажувач марки «JBC 3CX Sitemaster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 ;

- навантажувач ТО-28, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 ;

- КАМАЗ 5511, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 ;

- автомобіль марки «Wolksvagen Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_4

З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази слідчий просить накласти арешт на вказане майно, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події, і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Захисники власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у судовому засіданні заперчували проти задоволення клопотання з підстав його необгрунтованості.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, які підтримали клопотання, думку захисників власників майна, які заперечували проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, оцінивши в сукупності всі обставини, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

СВ Білгород-Дністровського МВ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00001341 від 22.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбачнеого ст. 356 КК України (Самоправство).

Із документів, наданих до суду вбачається, що в кримінальному провадженні мова йде про б/в "Топаз", а із заявою про внесення інформації до ЄРДР звернувся ОСОБА_7 , який є власником б/в "Геолог" .

Ст. 356 КК України є статтею приватного обвинувачення та у відповідності до законодавства із заявою про вчинення даного кримінального правопорушення може звертатися лише потерпілий. В даному випадку із відповідною заявою звернувся не потерпілий.

У кримінальному провадженні особі не повідомлялося про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, а відтак доказів скоєння злочину на даний момент немає.

Постанова слідчого або прокурора про визнання транспортних засобів речовими доказами не виносилася, підтверджень того, що вони є доказами певної події немає.

Цивільний позов у провадженні не подавався.

Санкція статті 356 Кримінального кодексу України не передбачає такого кримінального покарання як спеціальна конфіскація, конфіскація.

За таких обставин слідчим та прокурором не доведено, що відносно транспортних засобів є підстави для накладення арешту.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Клопотання слідчого (прокурора) про накладення арешту та додані до нього матеріали не містять доказів намагань (спроб) власників чи користувачів засобів приховати, пошкодити, зіпсувати чи будь-яким іншим чином відчужити такі засоби. Будь-яких доказів щодо цього не має.

У той же час, власники транспортних засобів, зокрема ОСОБА_8 у будь-який час добровільно зможе надати слідчому або прокурору належний їй засіб для огляду чи проведення експертизи, за наявності для цього відповідних законних підстав.

Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

На теперішній час органом досудового розслідування не визначено розмір шкоди, нібито завданий заявнику, цивільний позов не поданий, неправомірну вигоду будь-яка юридична особа не отримувала.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Підстав для цього у клопотанні не зазначено.

Крім того з копії протоколу огляду місця події від 25.05.2016 та зауважень учасника слідчої дії, представника власника земельної ділянки, адвоката ОСОБА_11 вбачається, що слідчим безпідставно відхилено клопотання адвоката про застосування засобів технічного фіксування огляду.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

А згідно частини шостої цієї статті незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Оскільки стороною, адвокатом ОСОБА_11 у своїх зауваженнях до протоколу огляду вказано про факт незастосування відеофіксації, то ним заперечується визнання такого огляду та його результатів чинними.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Враховуючи, що тимчасове вилучення вказаних транспортних засобів було здійснено під час огляду, який з урахуванням викладеного є недійним, а результати його проведення нечинними, то будь-які підстави для звернення до суду з клопотанням про арешт неоглянутого майна, яке не має ніякого відношення до предмету огляду у кримінальному провадженні, немає.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування арешту майна та наявність відповідних ризиків, у звязку із чим клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.36, 93, 170-173, 309, 369-372, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про накладення арешту тимчасово вилученого майна - відмовити.

Повний текс ухвали оголошено 30.05.2016 року о 12.00 годині.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її винесення.

Суддя