Провадження № 1/461/2/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.05.2016 року Галицький районний суд м. Львова у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 п.п. «а», »и», »і» ст.92 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ст.17 та п.п. «а», »з», »и», »і» ст..93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. «а», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. «а», «з», «и», «і» ст..93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, , ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9. 11. 12. 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 за ч.4 ст.17 та п.п. «а»,»и», »і» ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.17 та п.п. «а», «и», «і», «з» ст.93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_13 за ч.2 ст.17 та п.п. «а», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_14 за ч.3 ст.28 та п.п. 6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України та ч.3 ст.28 та п.п. 6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_15 за ч.4 ст.187, ч.5 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні головуючий по справі суддя ОСОБА_1 та суддя ОСОБА_3 заявили самовідвід, оскільки дана кримінальна справа повинна розглядатись із урахування спеціалізації суддів, уповноважених розглядати справи щодо неповнолітніх.
Прокурор та захисники в судовому засіданні у вирішенні питання відводу поклались на розсуд суду. Підсудний ОСОБА_14 , захисник ОСОБА_9 заперечили заяву; обвинувачений ОСОБА_13 - підтримав. Заперечень від інших учасників не надійшло.
Колегія суддів, розглянувши доводи самовідводу, враховуючи обставини кримінальної справи, вважає, що самовідвід слід задоволити, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння / дія або бездіяльність /, вчинене суб`єктом злочину.
Кримінальний Кодекс України визнає злочинними та карними три стадії вчинення злочину: готування до злочину / ст.14 КК / ; замах на злочин/ст.15 КК/; та закінчений злочин/ ч.1 ст.13 КК України /.
Відповідно до ст.14 КК України готуванням до злочину є підшукування або пристосування засобів чи знарядь, підшукування співучасників або змова на вчинення злочину, усунення перешкод,а також інше умисне створення умов для вчинення злочину. Готування до злочину є початковою стадією вчинення злочину.
Як вбачається із матеріалів кримінальної справи та обвинувального висновку , у період березня-травня 2001року у містах Львова та Києва мешканець Києва ОСОБА_16 на замовлення невстановлених слідством осіб, створили стійке мобільне злочинне об`єднання - організовану групу. До участі у наведеній групі та вчинення у її складі підготовки та скоєння вбивства ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залучили мешканців Львова ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . У період квітня початку серпня 2001року у м.Києві ОСОБА_13 та інші, діючи у складі організованої групи з метою досягнення своєї спільної злочинної мети - вбивства потерпілого ОСОБА_17 здійснювали збір інформації та даних про останнього, безпосереднє стеження за ним, в тому числі відео зйомку та ін. В період травня початок серпня 2001р. з наміром приховування своєї злочинної діяльності та забезпечення конспіративності своїх протиправних дій члени організованої групи ОСОБА_13 та ін. періодично змінювали місця свого перебування в м. Києві.
Згідно паспортних даних ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відтак, станом на період інкримінованих діянь що стосуються підготування до злочину / березень травень 2001 року / , підсудний був неповнолітнім.
Вік, з якого може наступати кримінальна відповідальність, визначений ст.22 КК України. Особи від 16 до 18 років визнаються законом неповнолітніми.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Занд проти Австрії», «Сокуренко і Стригун проти України» зазначається, що термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. Таким чином, суд слід вважати встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції та у законному складі суду.
Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у місцевих загальних судах та апеляційних судах діє спеціалізація із здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх. Суддею, уповноваженим здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, може бути обрано суддю зі стажем роботи суддею не менше 10 років, досвідом здійснення кримінального провадження в суді і високими морально-діловими та професійними якостями.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» від 24.01.95 №21/95-ВР зі змінами та доповненнями, справи щодо неповнолітніх, які вчинили кримінальні правопорушення, розглядаються спеціально уповноваженими на те суддями (складом суддів).
Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 № 5, зважаючи на істотні особливості провадження у справах про злочини неповнолітніх, рекомендовано головам місцевих та апеляційних судів відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про судоустрій України» запроваджувати спеціалізацію суддів із розгляду справ цієї категорії.Відповідно до положень ст.54 КПК України (в ред. 1960 року) визначено підстави, за якими суддя не може брати участь при розгляді справи, зокрема порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною 3 ст. 16-2 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.16-2 КПК України 1960 року, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідної кримінальної справи з урахуванням спеціалізації суддів.
При цьому, судом враховуються положення Глави 36 КПК України / в редакції Закону 1960 року / , яка регулює особливості провадження у справах про злочини неповнолітніх, у яких суб`єкт злочину досяг віку кримінальної відповідальності, але не досяг 18-річного віку до моменту провадження у кримінальній справі. Законодавець передбачає гарантії встановлення істини, охорони прав та законних інтересів особи, яка не досягла відповідного віку.
Верховний Суд України у своєму листі від 26 вересня 2003 року «Про запровадження спеціалізації суддів по розгляду справ щодо злочинів, вчинених неповнолітніми» також звертає увагу на важливість і нагальність введення спеціалізації суддів щодо розгляду кримінальних справ про злочини, вчинені неповнолітніми.
З огляду на наведене та з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо наявності у суддів законних повноважень на розгляд цієї категорії справ, а також забезпечення належного, об`єктивного та неупередженого розгляду даної справи повноважним судом, встановленим законом, колегія суддів вважає необхідним визнати самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_3 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню відповідно до п.5 ч.1ст.54 КПК України (в ред. 1960 року).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.54, 55, 56,57 КПК України (в ред. 1960 року), суд
У Х В А Л И В :
Задоволити самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_3 по даній справі.
Справу передати для розподілу через автоматизовану систему документообігу Галицького районного суду м. Львова .

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3