УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 .08.2016 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокуроромГенеральної прокуратури України,який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 11.02.16 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України, про арешт майна.

Кримінальне провадження №0000026 зареєстроване за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на майно, оскільки, арешт накладається виключно на підставі рішення суду.

Клопотання мотивовано тим, що з квітня 2014 року по теперішній час невстановлені фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою підриву економічної безпеки держави розробили та впровадили протиправну схему з отримання прибутку від незаконного виготовлення, зберігання, збуту та транспортування з метою збуту, а також введення в обіг на ринку України небезпечної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та інших підакцизних товарів, проведення незаконних валютних операцій, незаконним видобуванням та реалізацією вугілля, а також здійснюють прикриття незаконної діяльності та сприяння легальним платникам податків в умисному ухиленні від сплати податків шляхом формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств, а отримані від даних протиправних дій прибутки спрямовуються на фінансування та матеріальне забезпечення терористичних організацій ДНР/ЛНР. З метою ведення вказаної незаконної діяльності невстановлені особи використовують підконтрольні підприємства, зокрема ТОВ «Торун» (, м. Дніпро, Красногвардійський район, вул. Макарова, б. 14 А)..

У судовому засіданні старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Власники майна в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 01 серпня 2016 року, майно, на яке слідчий просить накласти арешт визнано речовими доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Беручи до уваги зміст клопотання та додані до нього матеріали, та враховуючи правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для інших осіб, а також звертаючи увагу на те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт визнано постановою від 01.08.2016 року речовими доказами та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задовольнити дане клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 175, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти на рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які належать ТОВ «Торун» (, м. Дніпро, Красногвардійський район, вул. Макарова, б. 14 А) та відкриті в ПАТ «Укрсіббанк» (МФО 351005).

Копію ухвали надати слідчому, а також надіслати прокурору та власнику майна.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя