Справа №573/857/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/180/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 квітня 2016 року, якою на часткове задоволення клопотання т.в.о. начальника СВ Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за номером 0000263 до підозрюваного

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
У кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в тому, що він 28 квітня 2016 року, близько 23 години 50 хвилин, біля господарства за АДРЕСА_2 , діючи в групі осіб, заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження

ОСОБА_10 в.о. Начальника СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , якою здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, звернулася до слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області з погодженим з прокурором ОСОБА_11 , як процесуальним керівником, клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивація клопотання зводиться до посилання на те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а дані про репутацію підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання і міцні соціальні зв"язки в місті Ворожба Білопільського району, свідчать про наявність ризику того, що ОСОБА_8 має можливість незаконно впливати на інших підозрюваних, якими є ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , та на свідків і тим самим перешкоджати досудовому розслідуванню.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 квітня 2016 року постановлено про часткове задоволення клопотання слідчого і застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 28 червня 2016 року з забороною підозрюваному залишати житло цілодобово та з покладенням на нього обов`язків прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, а в іншій частині клопотання залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді клопотання слідчого у даному провадженні, порушив питання про скасування ухвали слідчого судді та про постановлення апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

За змістом доводів апеляційної скарги прокурор вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, що її висновки суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, а застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які стали підставою для звернення слідчого з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, на думку прокурора, застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не надала правильної оцінки викладеним у клопотанні слідчого обставинам, внаслідок чого обраний до ОСОБА_8 запобіжний захід є неефективним та явно несправедливим.

На підтвердження обґрунтованості заявленого клопотання слідчого прокурор посилається на те, що вже після постановлення слідчим суддею ухвали у даному провадженні до Білопільського відділення поліції 03.05.2016 року з`явився мешканець міста Ворожба ОСОБА_14 , який відповідно до укладеної домовленості зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_15 за винагороду в розмірі 100 000 грн. здійснив спробу оговорити себе, заявивши про те, що саме він заподіяв смерть ОСОБА_10 , і цей факт свідчить про намагання з боку підозрюваних незаконно впливати на хід досудового слідства, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини провадження та суть поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримує, думку захисника ОСОБА_9 і пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , які проти доводів апеляційної скарги заперечують, вважають ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, провівши судові дебати та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла переконання, що подана прокурором апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування у кримінальному провадженні запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати,що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкодити кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 176 КПК України передбачено ряд запобіжних заходів,серед яких самим м`яким є особисте зобов`язання, самим суворим тримання під вартою, а домашній арешт є другим по ступеню суворості серед передбачених зазначеною нормою запобіжних заходів після запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З вищевказаних вимог норм кримінального процесуального закону слідує, що наявність передбачених п.п. 1-5 ст. 177 КПК України ризиків в умовах обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину не є безумовною підставою застосування виключно такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки законом передбачено застосування і інших запобіжних заходів.

Крім того, ч. 3 ст. 176 КПК України прямо приписує обов`язок слідчого судді відмовити у застосуванні заявленого запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із найбільш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як убачається з матеріалів провадження, в ході розгляду клопотання слідчого слідчий суддя на виконання вимог ст.ст. 183, 193, 196 КПК України, вислухавши пояснення слідчого, думку прокурорів, пояснення підозрюваного, думку захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, дійшов до вмотивованого висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та про те, що слідчим і прокурором доказово не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

При цьому, оцінюючи в сукупності обставини кримінального провадження, слідчий суддя цілком обґрунтовано на виконання вимог ст. 178 КПК України врахував не тільки тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а і те, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, утримує неповнолітнього сина, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

За вищевказаних обставин слідчий суддя на підставі вимог ч. 4 ст. 194 КПК України умотивовано визнав необхідним і достатнім застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, який відповідає вимогам ст. 29 Конституції України і ст. 5 Європейської конвенції з прав людини щодо недопустимості позбавлення особи свободи без достатніх на те правових підстав та вважає непереконливими доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується зазначених у апеляційній скарзі прокурора доводів про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, то прокурором не доведено, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання цим ризикам.

Зокрема, посилання прокурора за змістом мотивувальної частини апеляційної скарги на те, що вже після постановлення слідчим суддею ухвали у даному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу до Білопільського відділення поліції 03.05.2016 року з`явився мешканець міста Ворожба ОСОБА_14 , який відповідно до укладеної домовленості зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_15 за винагороду в розмірі 100 000 грн. здійснив спробу оговорити себе, заявивши про те, що саме він вчинив злочинні дії стосовно ОСОБА_10 , не порушують законності оскаржуваного рішення слідчого судді, оскільки прокурором не доведено що до зазначної домовленості міг мати відношення саме ОСОБА_8 .

Визначений слідчим суддею строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_8 під домашнім арештом відповідає вимогам ч.6 ст. 181 КПК України, а покладення слідчим суддею на підозрюваного обов"язків на період застосування запобіжного заходу узгоджується з вимогами ч.5 ст. 194 КПК України.

За вищевказаних обставин ухвала слідчого судді у даному провадженні є законною і обгрунтованою, а тому скасуванню за поданою прокурором апеляційною скаргою не підляає.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, п.1 ч.3 ст. 407 , ст. 418, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 квітня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - залишити без змін, а подану прокурором ОСОБА_6 апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ця ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4