справа №619/2245/16-к
провадження №1-кс/619/781/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлено, що 14.06.2013 року о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , маючи при собі полімерний пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, прийшов на вокзал станції Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, однак о 12 годині 30 хвилин був виявлений працівниками міліції та в подальшому добровільно видав працівникам міліції полімерний пакет з речовиною рослинного походження, в висушеному та подрібненому стані.
14.06.2013 року працівники міліції під час проведення особистого огляду вилучили поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, висушеною та подрібненою, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, масою в перерахунок на суху речовину 34,82 грама, який ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав для подальшого вживання без мети збуту.
Прокурор вказує, що вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: проведеною експертизою та іншими зібраними доказами.
До суду надійшло клопотання прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор вказує, що 30.06.2013 року слідчим СВ ЛВ на станції Харків-Пасажирський правління МВС України на Південній залізниці повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України заочно. Закінчити досудове розслідування вчиненого вказаною особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на даний час неможливо у зв`язку з тим, що з 2013 року по теперішній час ОСОБА_4 переховується від слідства та до слідчого не з`явився.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що прокурор не довів наявність обставин, передбачених п.п.1, 2 ч.4 ст.189, ч.1 ст.194 КПК України, для дозволу на затримання з метою приводу, виходячи з наступного.
30.06.2013 року слідчим СВ ЛВ на станції Харків-Пасажирський УМВС України на Південній залізниці за погодженням прокурора Харківської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Неможливість вручення в даному випадку полягала в тому, що ОСОБА_4 для цієї дії взагалі не викликався, жодним чином про це не повідомлявся, чим порушені його права, в тому числі передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 276 КПК України.
Доказів на підтвердження вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру особисто, або шляхом направлення поштою, чи будь-яким іншим способом немає, що свідчить про істотне порушення його права на захист.
Тому посилання прокурора на пред`явлення ОСОБА_5 підозри не обґрунтовуне. Застосування ст.188 КПК України в даному випадку взагалі є незаконним, оскільки ОСОБА_5 не повідомлений про підозру належним чином.
При цьому того ж дня, 30.06.2013 року слідчим СВ ЛВ на станції Харків-Пасажирський УМВС України на Південній залізниці винесена постанова про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_4 .
Як вбачається з п.1 ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.
В даному випадку прокурором не доведено як наявності підстав для тримання під вартою, так і підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування.
Щодо відсутності підстав вважати, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя виходить з наступного.
Матеріали клопотання не містять жодного доказу належного повідомлення ОСОБА_4 про виклик до слідчого або прокурора.
З наданих доручень оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій від 13.08.2015 року та 14.05.2015 року неможливо встановити чи вони виконані, яким чином вони виконувались тощо.
Слідчий суддя також враховує, що доручення складені в 2015 році, хоча в розшуку ОСОБА_4 перебуває з 30 червня 2013 року.
Отже, надані доручення в будь-якому разі не підтверджують факт його виклику до слідчого, прокурора для допиту, отримання повідомлення про підозру тощо, а містять доручення щодо встановлення місцезнаходження в межах виконання постанови про розшук.
Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Відсутні жодні відомості про здійснення виклику ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 135, 136 КПК України.
Отже, немає і підстав вважати, що він переховується чи переховувався.
Це є самостійною підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Так саме не доведено прокурором і наявності підстав для тримання під вартою.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 188 КПК України прокурором одночасно з поданням даного клопотання подано клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Як вбачається з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З клопотання та повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий.
Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
Враховуючи, що прокурором не доведено факт переховування ОСОБА_4 , від органу досудового слідства або прокурора, і положення п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України в даному випадку не підлягають застосуванню, слідчий суддя доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 не може бути застосований незалежно від наявності ризиків, обгрунтованості підозри та будь-яких інших обставин.
Слідчий суддя також вважає, що для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою особі, яка підозрюється у вчиненні одного епізоду злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням відсутності судимостей, необхідні виняткові обставини.
Прокурором таких обставин не вказано і не доведено.
Виходячи з наведеного, в задоволенні клопотання слід відмовити.
При цьому, відмова в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання не скасовує розшук ОСОБА_4 , і не позбавляє слідчого, прокурора можливості у разі встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 повідомити його про підозру відповідно до встановленого законом порядку та викликати до слідчого чи прокурора згідно вимог ст.ст. 135, 136 КПК України.
Керуючись ст.ст. 178, 183, 184, 187-189, 309 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1