Справа № 446/589/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/212/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: зап.захід
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу процесуального прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.03.2016 року, по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000317 від 26.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, кримінальне провадження відносно якого 20.07.2015 року Кам`янка-Бузьким районним судом за ст. 358 КК України закрите згідно ст. 45 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

за участю:

прокурора Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного - ОСОБА_11 ,

встановила :
Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.032016 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого відділення Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого відділення Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП Львівській області майора поліції ОСОБА_12 за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання в період доби з 19.00 години до 07.00 години - АДРЕСА_1 - без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- носити електронний засіб контролю (у випадку наявності останнього).

Строк дії ухвали шістдесят днів.
Контроль за виконанням даної ухвали покладено на Кам`янка-Бузький ВП ГУ НП у Львівській області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_13 скоїли 22 епізоди таємного викрадення чужого майна, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту вказав, що органом досудового розслідування не зазначено обґрунтованої наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідності обрання підозрюваному саме виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою. При цьому слідчий суддя вказав, що матеріалами доданими до клопотання стверджується факт про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, однак в суді першої інстанції не підтверджено відповідними матеріалами, що підозрюваний ОСОБА_8 не виконує покладених на нього процесуальних обов`язків, а також намагається чи намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування чи вчиняти інші дії, направлені на протидію розслідуванню.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі процесуальний прокурор ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що висновки вказані в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції є помилковими, оскільки є підстави вважати, що він продовжить свою злочинну діяльність, тим більше, що обвинувачується ОСОБА_14 у вчиненні ряду тяжких злочинів, які вчиняв протягом тривалого часу.
Вказує, що ОСОБА_8 скоїв 22 епізоди крадіжки та органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_8 має закордонний паспорт та може ухилитися від розслідування шляхом виїзду за межі України. Також судом першої інстанції не враховано, що вчиненими злочинами ОСОБА_8 завдав значну матеріальну шкоду потерпілим.
У зв`язку з вищевикладеним апелянт наполягає на застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційні вимоги в повному обсязі, міркування захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , підтримане підозрюваним ОСОБА_8 , про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, оглянувши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000317, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами кримінального провадження, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

23.03.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру по 22 епізодах у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3ст. 185 КК України і цього ж дня слідчий СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції НУ Національної гвардії у Львівській області майор поліції ОСОБА_12 звернувся з клопотанням до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів кримінального провадження № 0000317, від 26.04.2013 року, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України за якими передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років та віднесений законом до категорії тяжких.

Крім того, при вивчені матеріалів кримінального провадження апеляційний суд встановив що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, режим домашнього арешту не порушував.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що слідчим не доведено ризики ухилення підозрюваним ОСОБА_8 від досудового розслідування або суду шляхом переховування, а також те, що ОСОБА_8 може протидіяти слідству, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також те, що ОСОБА_8 може іншим шляхом перешкоджати досягненню мети кримінального провадження.

На думку колегії суддів, такий запобіжний захід, як домашній арешт, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що слідчий суддя помилково прийшов до висновків, що прокурором та слідчим не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України є не обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу процесуального прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.03.2016 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та обрано підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: