Справа № 444/1797/16-к
Провадження № 1-кп/444/157/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області кримінальне провадження № 0001154 від 09.07.2016 року щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився, проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 , не працює, не хворіє, не інвалід, українець, гр. України, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

- за ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 06.07.2016 року, близько 16 год., знаходячись неподалік господарства ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, умисно з корисливих мотивів підійшов до належного ОСОБА_4 мобільного телефону марки «Nokia 225 Dual Sim», якого останній залишив без нагляду, та з метою вчинення його крадіжки заховав вказаний мобільний телефон у густій кущовій рослинності. Згодом, 08.07.2016 у ранковий період, ОСОБА_5 з метою завершення свого злочинного умислу, який виник напередодні, підійшов до зазначеного місця та, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nokia 225 Dual Sim», вартістю 730 сімсот тридцять) гривень із вставленими двома сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 (п`ятнадцять) гривень кожна, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 760 (сімсот шістдесят) гривень.

Органом досудового розслідування зазначені умисні протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна, і з такою кваліфікацією її дій погоджується суд.

Під час проведення досудового розслідування, а саме 29.08.2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повиненен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені статтею 476 цього Кодексу.

Потерпілий та обвинувачений угоду підтримали та просять її затвердити.

Не заперечив проти затвердження угоди і прокурор.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в судовому засідання згідно ч. 3 ст. 474 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання, виходячи із наступного.

Суд переконався, що:

обвинувачений та потерпілий розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення угоди та затвердження даної угоди про примирення для сторін є:

-для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 474 КПК України;

-для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення і змінювати чи встановлювати розмір вимог про відшкодування шкоди;

-обвинувачений та потерпілий розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ними Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно до ст. 476 КПК України мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Згідно з санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, карається штрафом у вигляді від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або громадськими роботами на строк від 80 до 240 год., або виправними роботами на строк до 2 років, або арештом на строк до шести місяців або позбавленням волі на строк до 3 років. Звідси, з огляду на положення ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, а тому укладення даної угоди про примирення узгоджується з положеннями ст. 469 ч. 3 КПК України в тім, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості за ініціативою потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед затвердженням угоди про примирення, суд згідно з вимогами ч. 5, 6 ст. 474 КПК України з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена між обвинуваченим та потерпілою угода про примирення відповідає вимогам укладена ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання та фактичні обставини для визнання ОСОБА_5 своєї винуватості, а тому угода підлягає затвердженню судом.

Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373-374, 469, 473-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 29.08.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001154 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді шрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1020 грн. в доход держави.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Жовківський районий суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1