Єдиний унікальний номер 205/1650/16-к
Єдиний унікальний номер № 205/1650/16-к
Провадження № 1-кп/205/243/16
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
23 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003940 за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працює слюсарем ТОВ «Яшина», одруженому, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
25 лютого 2016 року в провадження Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до якого, останній обвинувачується у тому, 19.08.2015 року близько 19.20 год., перебував біля території домоволодіння АДРЕСА_2 і в цей час, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс один удар ногою в область правого ліктьового суглоба ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктьової кістки у нижній третині без зміщення уламків, що відповідно до висновку експерта № 5272 е від 03.12.2015 року відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, як таке, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні (більше ніж 21 день), та один удар ногою в область правої частини обличчя. Після цього, ОСОБА_3 продовжив наносити тілесні ушкодження ОСОБА_6 руками, стиснутими у кулаки в обличчя, тим самим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків, гематоми в параобраітальній області ліворуч, що відповідно до висновку експерта № 5272 від 03.12.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше трьох тижнів. Після цього, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_5 подана скарга на дії слідчого, в якій захисник просить визнати дії слідчого ОСОБА_7 такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з порушенням вимог КПК України при його складанні та затвердженні, а також зобов`язати прокурора усунути порушення п. 2.8 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги захисником зазначено, що під час реєстрації кримінального провадження № 003940 в ЄРДР були допущені істотні порушення КПК України, які унеможливлюють подальший розгляд вказаного кримінального провадження.

Зокрема, захисник у скарзі зазначає, що 19.08.2015 року слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_8 складено протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , в якому останній заявив про скоєний відносного нього злочин та просить прийняти міри до ОСОБА_3 , який завдав йому тілесних ушкоджень. На підставі зазначеної заяви були внесені відомості до ЄРДР 20.08.2015 року за № 0002924 та розпочато досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. 04.09.2015 року по цьому кримінальному провадженні № 0002924 слідчим ОСОБА_9 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення.

05.11.2015 року слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_10 складено протокол прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 , якому заявник вдруге повідомивм про скоєний відносно нього злочин 19.08.2015 року під час якого йому заподіяно тілесних ушкоджень. 06.11.2015 року відомості по даній заяві внесені до ЄРДР за № 0003940 та розпочато досудове слідство у цьому кримінальному провадженні, що є порушенням, на думку захисника, п. 2.8. Положення про порядок ведення ЄРДР та загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 7 КПК України, а саме, відповідно до якої зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати заданим засадам кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права та законність.

Обвинувачений ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 заперечували проти задоволення скарги зазначаючи на відсутність порушень закону при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши доводи скарги, зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження № 0002924, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а даний обвинувальний акт поверненню прокурору ОСОБА_4 , як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування слідчому судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора які не розглядаються під час досудового розслідування, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що19.08.2015 року ОСОБА_6 звернувся до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області з усною заявою про вчинення щодо нього злочину, в якій просив органи внутрішніх справ прийняти міри до громадянина ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який 18.08.2015 року близько 19.45 годин завдав йому тілесні ушкодження.

На підставі зазначеної усної заяви, слідчим СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_8 19.08.2015 року складений протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення, та внесені відповідні відомості до ЄРДР за номером 0002924 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 04.09.2015 року кримінальне провадження № 0002924 закрито у зв`язку з відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Статтю 2 КПК України визначено завданнями кримінального провадження, яким є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України, постанова слідчого у кримінальному провадженні є різновидом процесуального рішення і виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також, коли слідчий визнає це за необхідне.

Разом з цим, ч. 7 ст. 110 КПК України визначає, що постанова слідчого, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними особами та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Натомість, при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0003940 слідчим та прокурором не виконані приписи ст. 9 КПК України, які визначають засаду законності у кримінальному провадженні, зокрема зобов`язують слідчого та прокурора під час кримінального провадження, неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 т. 9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, слідчим не виконані приписи п. 2.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, відповідно до якого, при встановленні факту здійснення досудового розслідування стосовно аналогічних правопорушень (дублікатів), заяви і повідомлення про які надійшли з різних джерел, прокурор, керівник прокуратури об`єднує такі матеріали в одне провадження, після чого реєстратор (слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, керівник органу прокуратури) за допомогою функції присвоює одному з них статус «Дублікат».

З огляду на системний аналіз вищенаведених норм кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що наявність нескасованої постанови слідчого про закриття кримінального провадження за реабілітуючою підставою, до яких відноситься відсутність складу кримінального правопорушення, виключає інше кримінальне провадження за тими самими обставинами та діями особи, а також його розслідування та здійснення відповідних слідчих дій.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 . 22 грудня 2015 року слідчим СВ Ленінського ВП ДВП ГУ Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 122 КК України, за вищевикладених обставин.

Натоміть, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 38 КПК України в редакції, яка діяла станом на 22 грудня 2015 року, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є слідчі підрозділи органів внутрішніх справ; органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; органів державного бюро розслідувань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади.

Процесуальними повноваженнями на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні органи Національної поліції були наділені лише з 28.12.2015 року, після набрання чинності Законом України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», яким були внесені відповідні зміни до ст. 38 КПК України в чинній редакції.

Таким чином, повідомлення ОСОБА_3 про підозру в рамках цього кримінального провадженні здійснено неуповноваженою особою, що є порушенням ст. 19 Конституції України, відповідно до якої посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а також вимог законності кримінального провадження, передбачених ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та цього Кодексу, що мало наслідком порушення права обвинуваченого на захист.

Слідчий, складаючи, а прокурор затверджуючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не дотримались положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, здійснено в результаті проведених слідчих та процесуальних дій, на підставі внесених до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, по яким вже було прийняте, і не скасоване, процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, а крім того, на підставі та в обсязі підозри, повідомленої ОСОБА_3 не уповноваженою особою та у порушення вимог КПК України.

Крім того, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, як невід`ємний додаток до обвинувального акту, не відповідає вимогам ст. 109 КПК України з огляну на наступне.

Так, у порушення п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні не зазначено часу проведення процесуальних дій, а саме, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого 24.11.2015 року, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного 22.11.2015 року, повідомлення про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження потерпілому ОСОБА_6 та підозрюваному ОСОБА_3 .

Крім того, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного вручена 22.11.2015 року, натомість, повідомлення про підозру ОСОБА_3 було здійснено 22.12.2015 року. У реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного після повідомлення йому про підозру у кримінальному провадженні.

Також, у порушення вимог ч. 2 ст. 109 КПК України, в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесення відомостей до ЄРДР зазначено в якості прийнятого в ході досудового розслідування процесуального рішення, натомість, така процесуальна дія, як внесення відомостей ЄРДР, з огляду на положення ст. 110 КПК України, не являється процесуальним рішенням у кримінальному провадженні.

Крім того, у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначена особа, яка ухвалила постанову про призначення групи прокурорів від 06.11.2015 року.

Вищевикладені порушення, допущені слідчим при складанні обвинувального акта, на думку суду є істотними порушеннями вимог ст. 291 КПК України, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Отже, за своїм змістом обвинувальний акт як результат закінчення стадії досудового розслідування має містити сформульоване обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, яке має повністю та неухильно відповідати вимогам закону.

Зазначені порушення процесуального закону не можуть бути усунені в ході судового провадження по кримінальному провадженні.

Оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 109 та 291 КПК України, містить істотні очевидні недоліки, суд вважає недоцільним призначення обвинувального акту до розгляду по суті, оскільки допущені порушення закону суттєво порушують право ОСОБА_3 на захист, а подальше порушення права на захист є неприпустимим та таким, що не буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним в ст.ст. 8 і 9 КПК України, а тому це є безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що вимоги скарги в частині визнання дій слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області такими, що не відповідають вимогам процесуального закону та зобов`язання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 усунути порушення п. 2.8. Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР не підлягають задоволенню, оскільки у своїй скарзі захисник не зазначає які саме дії і якого саме слідчого він просить визнати такими, що не відповідають вимогам процесуального закону, а також в чому саме полягає незаконність цих дій. Крім того, ч. 3 ст. 314 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні. Отже, визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а також зобов`язання їх вчинити певні дії або припинити вчинення певних дії тощо, виходить за межі компетенції суду при підготовчому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 314, 315, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003940 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 .

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1