АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7
ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 повернуто прокурору.
Цією ухвалою обвинувальний акт у відношенні вказаних обвинувачених повернуто прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.
У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку, що справа не може бути призначена до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те що ухвала районного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вважали що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, та просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, обвинуваченого ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні суд прийшов до висновків, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України оскільки в обвинувальному акті не вказані фактичні адреси місця проживання обвинувачених ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , у зв`язку із чим суд тривалий час не може їх викликати до суду, та провести підготовче судове засідання, та вирішити питання про призначення справи до судового розгляду, крім того в обвинувальному акті не вказані дані про потерпілих. Також в обвинувальному акті зазначено що він складений 04 липня 2015 року та затверджений прокурором 05 червня 2015 року. Тобто (згідно першої сторінки обвинувального акту) його спочатку було затверджено прокурором, а потім складено слідчим, що в свою чергу порушує п.9 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того суд вказав, що в обвинувальному акті не зазначено конкретне звинувачення, та не розписана кваліфікація кожного вчиненого обвинуваченими злочину.
В обвинувальному акті, згідно з п.2 ч.2 ст.291 КПК України повинні вказані анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акту, місце проживання обвинуваченого ОСОБА_16 вказано: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_21 АДРЕСА_2 . Судом першої інстанції вживались передбачені законом заходи по забезпеченню судового розгляду справи, ОСОБА_16 і ОСОБА_21 викликалися повістками, та приймалися міри щодо їх приводу, які залишилися безрезультатними, тому що ОСОБА_16 та ОСОБА_21 за даними адресами не перебувають.

Доводи апеляції прокурора про те, що судом в підготовчому засіданні обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_23 не був оголошений в розшук є хибними, оскільки ст.314 КПК України взагалі не передбачає прийняття такого рішення в підготовчому судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: - анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

З обвинувального акту вбачається, що в порушення вимог кримінального процесуального закону в обвинувальному акті відсутні анкетні відомості кожного потерпілого.

Судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції обґрунтовано дійшов висновку, про невідповідність дійсності дат складання та затвердження обвинувального акту, так згідно до першої сторінки в обвинувальному акті вказано, що він складений 4 липня 2015 року, а затверджений прокурором 5 червня 2015 року.

Разом з тим судова колегія вважає за необхідне виключити з ухвали вказівку суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті не зазначено конкретне звинувачення, та не розписана кваліфікація кожного вчиненого обвинуваченими злочину.
Судова колегія вважає, що ці доводи, викладені в апеляції прокурора, є обґрунтованими, оскільки, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України у обвинувальному акті слідчий та прокурор зобов`язані викласти фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, які повинен перевірити суд.

В обвинувальному акті, відносно обвинувачених, слідчий виклав обставини кримінальних правопорушень які вважав встановленими, вказав правову кваліфікацію кримінальних правопорушень та послався на статті КК України про кримінальну відповідальність.

Доводи апеляції прокурора про те ухвала районного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законує безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема, відноситься - законність, а ч.2 ст.9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Вказані вимоги закону не виконані, і ,як слідство, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів не вбачає підстав для відміни ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405,407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляцію скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 повернутий прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України змінити.
Виключити з ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року вказівки суду першої інстанції про те що в обвинувальному акті не зазначено конкретне звинувачення, та не розписана кваліфікація кожного вчиненого злочину.
В решті залишити ухвалу без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді