Справа № 446/1797/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.11.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, фізичну особу-підприємця, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172; ч.1 ст. 366 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем та маючи повноваження на здійснення організаційно-розпорядчих функцій, використовувала найману працю всупереч порядку встановленому законодавством України про працю:
Окрім того, ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем та маючи повноваження на здійснення організаційно-розпорядчих функцій, 24.12.2013 р. подала конкурсну пропозицію на участь у проведенні відкритих торгів і з надання послуг харчування за контрактом (послуги постачання готової їжі) до комітету з конкурсних торгів відділу освіти Кам2янка-Бузької РДА, в яких зазначила завідомо неправдиві відомості щодо наявності кваліфікованих працівників, зокрема щодо їх чисельності, кваліфікацій та стажу роботи. Внаслідок вказаних дій ФОП ОСОБА_4 стала переможцем конкурсних торгів проведених відділом освіти Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації та 20.01.2014 р. між ними було укладено договори по 17 лотах, послуги щодо забезпечення харчування за контрактом (послуг постачання готової їжі за державні кошти, на загальну суму 540467,47 грн.
Також встановлено, що ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем та маючи повноваження на здійснення організаційно- розпорядчих функцій, склала завідомо неправдиві офіційні документи, зокрема квартальні звіти про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум отриманого з них податку від 13.01.2014 р. та 29.04.2014 р., які подала до ДПІ у Кам`янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області, в яких умисно не відобразила використання праці найманих працівників, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Допитана в якості обвинувачена ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованих діяннях не визнала, користуючись правом, визначеним ст. 63 Конституції України, ОСОБА_4 відмовилась давати показання про обставини справи.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_8 , її винність у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
показами даними в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 (прізвище до укладення шлюбу ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що вона в лютому 2014 року її знайома ОСОБА_4 , яка являється приватним підприємцем, звернулась до неї з пропозицією, щоб вона пішла працювати до неї на роботу на посаду бухгалтера. Робота, запропонована їй полягала у тому, щоб вона оформляла бухгалтерські документи, які стосуються підприємницької діяльності ОСОБА_4 , зокрема проведення бухгалтерських операцій щодо постачання готових страв в шкільні заклади Кам`янка-Бузького району. На дану пропозицію вона погодилась і працювала у приватного підприємця ОСОБА_4 в період з лютого 2014 року по 30 червня 2014 року. Зазначила, що окрім неї у ОСОБА_4 працювали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на посадах кухарів по цивільно-трудовій угоді. Зазначила, що вона, як бухгалтер, звіти не здавала. ОСОБА_4 вела все сама;
показами даними в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2013 року до неї звернулась її сусідка ОСОБА_4 , яка є приватний підприємець та запропонувала їй піти до неї на роботу кухарем. Пропозиція полягала у тому, що вона мала готувати страви в залежності від необхідності в столовій Кам`янка-Бузької РДА, приміщення якої орендувала ОСОБА_4 сказала їй, що заробітна плата їй буде нараховуватись щоденно в розмірі близько 50 гривень на день. Вона погодилась на таку пропозиція, і в період з середини грудня 2013 року по 01 лютого 2014 року вона працювала кухарем у приватного підприємця ОСОБА_4 . Зазначила, що було в подальшому укладено трудову угоду;
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 172 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразились в грубому порушенні законодавства про працю та за ч.1 ст.366 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразились у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні і видачі завідомо неправдивих документів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, слід призначити у виді штрафу та у виді обмеження волі за кожен із вчинених злочинів відповідно, які підлягають самостійному виконанню згідно вимог ч. 3 ст. 72 КК України.
Оскільки обвинувачена на момент вчинення злочину являлась фізичною особою-підприємцем, з урахуванням характеру вчиненого злочину, який був безпосередньо пов`язаний із її діяльністю як суб`єкта підприємницької діяльності, суд приходить до висновку про необхідність призначення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 366 КК України додаткового покарання, яке у відповідності до вимог ч. 4 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню.
Враховуючи особу винної та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та прокладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366 КК України, призначивши покарання
за ч. 1 ст. 172 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.00 коп.;
за ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права займатися підприємницькою діяльність на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 70 КК України, з врахуванням ст.72 КК України , за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням на підприємствах, установах організаціях незалежно від форм власності організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі звільнити з випробовуванням з іспитовим строком на один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення,
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Суддя :