Справа № 576/1420/16-к
Провадження № 1-кп/576/169/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.16 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000662 від 15.06.2016 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

встановив:
Близько 03-ї години 15.06.2016 р. інспектор роти ДПС ДАІ ГУНП в Сумській області старший сержант поліції ОСОБА_5 під час несення служби спільно з інспектором роти ДПС ДАІ ГУНП в Сумській області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 згідно плану-розстановки сил та засобів роти ДПС знаходячись на службовому транспорті ВАЗ 2110, д/н НОМЕР_1 , неподалік будинку № 47 по вул. Терещенків, м. Глухів, зупинили повз проїжджаючий автомобіль та спілкувалися з його водієм. В цей момент, до них зі сторони кафе-бару «Едельвейс», який розташований за адресою: м. Глухів, вул. Терещенків, 43, під`їхав автомобіль Volkswagen Jetta, д/н НОМЕР_2 , із-за керма якого вийшов ОСОБА_4 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 безпричинно почав поводити себе агресивно, а саме кричати в сторону працівників роти ДПС ДАІ нецензурною лайкою та всіляко ображати їх. Після чого діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який будучи у форменому одязі виконував свої посадові обов`язки, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_5 в результаті чого спричинив йому забиту рану верхньої губи на синцевій основі та садно нижньої повіки правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_4 зник з місця пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що він вночі 15.06.2016 р. приїхав на автомобілі до кафе-бару «Едельвейс», де у компанії друзів вживав горілку. Всього випив десь приблизно пів літри горілки. Як прізвище друзів не пам`ятає. Після цього, сів за кермо автомобіля і поїхав у сторону інституту, де побачив працівників дорожньої поліції, які були у формі та на службовому автомобілі. Він вийшов з свого автомобіля, підійшов до поліцейського та наніс йому в обличчя удар рукою, а потім сів в автомобіль і поїхав додому. Для чого він це зробив пояснити не може, говорить, що був сильно п`яний.

Крім показань обвинуваченого, суд дослідив надані стороною обвинувачення наступні докази.

Допитаний у суді потерпілий ОСОБА_5 показав, що 15.06.2016 р. він разом з ОСОБА_6 заступив на чергування по нагляду за дорожнім рухом у м. Глухів. Близько 3-ї години по вул. Терещенків вони зупинили автомобіль ВАЗ 21099, у якого був не освітлений габарит та стали розмовляти з водієм. В цей час до них під`їхав автомобіль з житомирськими номерами. З автомобілю вишли троє. Водієм був обвинувачений, який став кричати на нього нецензурною лайкою. У той час, коли він відволікся для розмови з одним з пасажирів цього автомобілю, обвинувачений підбіг до нього та нишком завдав удару по обличчю. Після цього він з напарником хотів затримати обвинуваченого, але той побіг до автомобілю, сів за кермо і втік, але потім через деякий час приїхав на таксі та став їм погрожувати, що буде скаржитись на них, через те, що ті буцімто його побили. Потім обвинувачений поїхав на таксі у лікарню, звідки через деякий час втік та побіг до відділу поліції, де його й затримали.

Свідок ОСОБА_6 у суді надав свідчення, які аналогічні свідченням ОСОБА_5 .

Висновком експерта № 100 від 17.06.2016 р. стверджується, що у ОСОБА_5 виявлено забиту рану верхньої губи на синцевій основі та садно нижньої повіки правого ока, які виникли від дії тупого предмету і по ступеню тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями (а.с.29).

Відповідно до постової відомості розстановки нарядів дорожньо-патрульної служби станом на 14.06.2016 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заступили на чергування на маршруті у Глухові та Кролевці з використанням службового автомобілю ВАЗ 2110, д/н НОМЕР_1 , мали при собі табельну зброю та технічні засоби (а.с.31).

Послідовні і логічні покази обвинуваченого, потерпілого, свідка, і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, дозволяють суду зробити висновок, що стороною обвинувачення представлена?? достатня кількість достовірних доказів винності ОСОБА_4 у заподіянні працівнику поліції ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за частиною 2 статті 345 КК України, оскільки він 15.06.2016 р., своїми умисними протиправними діями, шляхом нанесення удару рукою, заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за скоєний злочин, суд виходить з наступного.

Суд не знаходить, як передбачених у статті 66 КК України, так і інших обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого. Суд не приймає до уваги як пом`якшуючі покарання обставини, що зазначені у обвинувальному акті: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки зовнішнього прояву ці обставини не знайшли, крім голослівної заяви про таке каяття, обвинувачений об`єктивно нічим не підтвердив свого шкодування про вчинене, засудження своєї поведінки та бажання виправити ситуацію та будь-якої допомоги в установленні невідомих органу досудового розслідування обставин справи не надав. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України судом, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений і не навчається, проте має місце реєстрації та постійного проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, утриманців не має, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Водночас суд приймає до уваги і характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 злочину, зокрема те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості та своїми умисними протиправними діями посягнув не тільки на здоров`я працівника правоохоронного органу, а й на нормальну діяльність та авторитет правоохоронних органів, що підвищує суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Також суд враховує і поведінку обвинуваченого як під час вчинення злочину, так і після його вчинення, зокрема те, що перед тим як завдати удару потерпілому, обвинувачений не мав з ними розмови і бачив, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу у форменному одязі при виконанні своїх службових повноважень, проте той на це не зважав, а будучи у стані алкогольного сп`яніння під`їхав на автомобілі до поліцейського наряду та став кричати на потерпілого нецензурною лайкою, а потім наніс йому удар рукою по обличчю і зник з місця пригоди. За оцінкою суду, така поведінка обвинуваченого мала хуліганський мотив та носила зухвалий характер, особливо коли йдеться про завдання рукою удару по обличчю, чого було достатньо щоб принизити потерпілого у власних очах.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений не відшкодував хоча б частково завдану потерпілому шкоду і навіть не намагався це зробити.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії.

Підсумовуючи наведене, суд визнає, що в цілому позитивні дані про особу обвинуваченого, лише частково зменшують тяжкість вчиненого злочину, а тому з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої обставини, яка свідчить про те, що злочин вчинено на ґрунті пияцтва, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому мінімального покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 345 КК України, і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових злочинів

Підстав для призначення більш м`якого покарання на підставі статті 69 КК України, а також як і підстав для звільнення від відбування покарання з випробовуванням за статтею 75 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди суд виходить з того, що за змістом статей 23, 1167, 1195 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а згідно з частиною 2 статті 127 та частиною 1 статті 128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд не може погодитись з заявленою потерпілим сумою відшкодування моральної шкоди, оскільки це не було доведено належним чином.

Тим не менш, суд вважає, що потерпілий зазнав деякий моральний збиток, безпосередньо пов`язаний з завданням йому фізичного болю та тілесних ушкоджень обвинуваченим, у зв`язку з чим, внаслідок злочинних дій обвинуваченого, потерпілий безсумнівно випробував почуття розчарування і тривоги та зазнав певних душевних страждань від такої поведінки обвинуваченого, і констатації простого встановлення факту порушення його прав не вистачить, щоб відновити понесені зусилля.

З урахуванням обставин справи і виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 4000 грн. моральної шкоди, частково задовольнивши цивільний позов у цьому кримінальному провадженні.

У відповідності з абзацом 4 пункту 1 частини 4 статті 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, визначення судом покарання у виді позбавлення волі, відсутність у обвинуваченого постійного доходу, що загалом свідчить про наявний ризик переховування обвинуваченого, засудженого до покарання у виді позбавлення волі, від суду та з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення і для забезпечення гарантування присутності обвинуваченого під час подальшого провадження, суд вважає необхідним до набрання цим вироком законної сили, визначити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 345 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді одного року позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4000 грн. моральної шкоди.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту у залі суду негайно.

Строк відбуття покарання обчислювати з 01.08.2016 р.

Період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 01.08.2016 р. по день набрання вироком законної сили зарахувати в строк відбування покарання відповідно до вимог частини 5 статті 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1