Справа № 715/1089/16-к
Провадження № 1-кп/715/71/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2016 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю в своїх показаннях підтвердив обставини вчинення ним злочину, крім того показав, що у вчиненому щиро кається, просив суд суворо не карати його.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, він не був очевидцем даної ДТП, а прибув на місце після того, як йому повідомили про те, що сталося. Вказував на те, що претензій до обвинуваченого він не має, просив суд його покарати відповідно до закону.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та оголошенням письмових доказів, наданих прокурором.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 21 січня 2016 року встановлено, що по вул. Суворова в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області виявлено труп ОСОБА_7 , на дорожньому покриття наявні сліди речовини бурого кольору та уламки пластмаси.
Висновком судово медичної експертизи № 10-Г від 14 березня 2016 року встановлено, що смерть потепілого ОСОБА_7 настала від відкритих багаточисленних зламів кісток обличчя, основи та склепіння черепа, з руйнуванням речовини головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті в короткий проміжок часу один за одним від дії тупих, твердих предметів та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. Також встановлено, що виживання потерпілого при наданні медичної допомоги є неможливим. При судово токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в крові в кількості 5,31 %, що стосовно до живих осіб відповідає ступеню смертельного отруєння.
Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 135 КК України, кваліфіковано вірно, оскільки, останній завідомо залишив без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, при цьому небезпечний для життя стан потерпілого був зумовлений дорожньо-транспортною подією.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, зокрема, що ним вчинено злочин невеликої тяжкості, всі обставини справи, в тому числі, що потерпілий лежав на проїжджій частині дороги в темну пору доби, в нетверезому стані, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, особу винного, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні непрацездатну особу, його молодий вік, позитивну характеристику по місцю проживання, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, його майновий стан, дкмку потерпілого.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати згідно з ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речовий доказ уламки пластмаси, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів повернути ОСОБА_6 .
Речовий доказ чоловіча шапка, яка знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по кримінальній справі в сумі 2442 (дві тисячі чотириста сорок дві) гривень 60 копійки.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.
Суддя: