Провадження № 11-кп/792/431/16
Справа № 686/8851/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000130 від 28.02.2015 року за апеляційною скаргою прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року, -
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янець-Подільського Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимого:

-30.01.1992 року вироком Хмельницького районного суду Хмельницької області за ст.ст.117 ч.2, 142 ч.1, 206 ч.2, 222 ч.3, 118 ч.2, 42 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 07.10.1996 року по відбуттю строку покарання;

- 25.01.2002 року вироком Хмельницького районного суду Хмельницької області за ст.ст.263 ч.1, 198-2 ч.2, 42 КК України, зміненого ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 16.04.2016 на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 04.09.2003 року на підставі Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року;
- 20.09.2005 року вироком Хмельницького районного суду за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 30.11.2007 року по відбуттю строку покарання;
- 24.12.2009 року, вироком Хмельницького районного суду Хмельницької області за ст.152 ч.2, 153 ч.2, 309 ч.1, 263 ч.1, 70 КК України на 6 років позбавлення волі, звільненого 04.11.2014 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду на підставі ч.3 ст.81 КК України - умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 10 днів;
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:
- за ч.1 ст.121 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, 4 роки позбавлення волі;
- за ч.1 ст.122 КК України 1 рік позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання у виді 6 (шести) місяців, за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 грудня 2009 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення строком на 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з 11 квітня 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення під час судового розгляду, з дня затримання, тобто з 04 серпня 2015 року по 10 квітня 2016 року, включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ст.395 КК України ОСОБА_8 - виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, тобто у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов прокурора задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь Департаменту охорони здоров`я Хмельницької ОДА - 2890 грн. 38 коп.
Процесуальні витрати по справі в сумі - 589 грн. 25 коп. стягнуто з засудженого ОСОБА_8 на користь держави, а в іншій частині в сумі 589 грн. 24 коп. - покладено на рахунок держави.
За вироком суду 28 лютого 2015 року приблизно о 15 год.
ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , де він спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої, в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних стосунків, вчинив побиття останнього. При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_12 спочатку один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого потерпілий впав на підлогу, після чого декілька ударів ногою в область тулуба. Коли ж ОСОБА_12 намагався піднятись, ОСОБА_8 наніс йому молотком ще один удар в область голови, внаслідок чого
ОСОБА_12 впав на підлогу.
Внаслідок вказаних дій, обвинувачений ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми лівої половини грудної клітки з утворенням закритих переломів 8,9-го ребер, по їх задній поверхні, зі зміщенням уламків, пошкодження тканини легенів, накопичення повітря під шкірою лівої половини грудної клітки, в лівій плевральній порожнині, зі стисканням лівої легені до її тотального стискання, без зміщення органів межистіння та легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.
Крім того, 09 березня 2015 року приблизно о 22 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої суперечки, на зауваження потерпілого ОСОБА_14 не ображати жінок, наніс останньому спочатку декілька ударів кулаками в обличчя та один удар по нозі, від чого потерпілий впав на підлогу, а потім ще раз вдарив ногою по правій нозі потерпілого.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_14 середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішньої кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу без зміщення уламків, із набряком м`яких тканин в проекції суглобу, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Тоді ж і в тому ж місці, після побиття ОСОБА_14 ,
ОСОБА_8 , повторно, відкрито викрав, діставши з кишені потерпілого ОСОБА_14 , який знаходився на підлозі, грошові кошти в сумі
1800 грн.
Крім того, досудовим слідством встановлено, що 03.11.2014 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд терміном один рік та застосовано щодо останнього обмеження у вигляді:
- заборони виходу з будинку за місцем проживання з 22 год. вечора до 06 год. ранку;
- заборони виїзду в особистих справах без дозволу органу внутрішніх справ за межі району проживання;
- заборони відвідування торгівельних закладів, де продаються спиртні напої на розлив;
- з`являтися для реєстрації у відділ міліції за місцем проживання в першу та останню суботу місяця з 09 год. до 18 год.
Однак, ОСОБА_8 , ігноруючи ухвалу суду, без поважних причин, без повідомлення та дозволу працівників органу внутрішніх справ, вчинив умисні та свідомі дії, спрямовані на ухилення від адміністративного нагляду, зокрема не з`явився для реєстрації в органи внутрішніх справ 28.02 та 07.03.2015 року. Окрім цього, був відсутній за місцем свого постійного проживання, що по АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. до 06 год., під час перевірок здійснених працівниками міліції 09,12,15 грудня 2014 року, 14,15,16 січня, 10,12,22,27 лютого та 03 березня 2015 року.
Прокурор, змінивши апеляційну скаргу, підтримав її лише, в частині м`якості призначеного ОСОБА_8 покарання, просить скасувати вирок місцевого суду, ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за:
- ч.1 ст.121 КК України - 6 років позбавлення волі;
- ч.1 ст.122 КК України 2 роки позбавлення волі;
- ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі;
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. До покарання за даним вироком, на підставі ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покаранн, у виді 6 місяців, за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24.12.2009 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.
Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Зокрема вказує, що судом необґрунтовано ОСОБА_8 призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, без урахування в повній мірі того, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово судимий за скоєння тяжких насильницьких злочинів, двічі був звільнений від відбування покарання: на підставі ЗУ „Про амністію та умовно-достроково, однак відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став.
Обвинувачений ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, просить призначити йому більш м`яке покарання, врахувати визнання ним вини та щире каяття, відсутність до нього претензій з боку потерпілих, що його батьки є особами похилого віку, злочини вчинив у стані психологічного та нервового зриву.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката

ОСОБА_9 , на підтримку поданих апеляційних скарг, з посиланням на зазначені у них доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому
ОСОБА_12 , спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_14 та повторному відкритому викраденні, належних потерпілому ОСОБА_14 , грошових коштів у сумі 1800 грн., за вказаних у вироку обставин відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не оспорюються.

Як установлено колегією суддів, 28 лютого 2015 року приблизно о
15 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , де він спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої, в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних стосунків, вчинив побиття останнього. При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_12 спочатку один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого потерпілий впав на підлогу, після чого декілька ударів ногою в область тулуба. Коли ж ОСОБА_12 намагався піднятись, ОСОБА_8 наніс йому молотком ще один удар в область голови, внаслідок чого
ОСОБА_12 впав на підлогу.
Внаслідок вказаних дій, обвинувачений ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми лівої половини грудної клітки з утворенням закритих переломів 8,9-го ребер, по їх задній поверхні, зі зміщенням уламків, пошкодження тканини легенів, накопичення повітря під шкірою лівої половини грудної клітки, в лівій плевральній порожнині, зі стисканням лівої легені до її тотального стискання, без зміщення органів межистіння та легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.
Крім того, 09 березня 2015 року приблизно о 22 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої суперечки, на зауваження потерпілого ОСОБА_14 не ображати жінок, наніс останньому спочатку декілька ударів кулаками в обличчя та один удар по нозі, від чого потерпілий впав на підлогу, а потім ще раз вдарив ногою по правій нозі потерпілого.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_14 середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішньої кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу без зміщення уламків, із набряком м`яких тканин в проекції суглобу, а також легкі тілесні ушкодження що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Тоді ж і в тому ж місці, після побиття ОСОБА_14 ,
ОСОБА_8 , повторно, відкрито викрав, діставши з кишені потерпілого ОСОБА_14 , який знаходився на підлозі, грошові кошти в сумі
1800 грн.
Давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про спричинення ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження та вчинення повторно відкритого викрадення грошових коштів (грабежу), та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України відповідно.
Разом з тим, при призначенні ОСОБА_8 покарання, як за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, так і за ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України в мінімальному розмірі, та за сукупністю злочинів і за сукупністю, призначеного покарання за цим вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24.12.2009 року, суд допустився помилки.
Приписом ч.2 ст.409, ст.414 КПК України визначено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
З призначеним судом першої інстанції ОСОБА_8 покаранням за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, нижче від найнижчої межі, та за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України в мінімальному розмірі у виді позбавлення волі, а відтак, із призначеним покаранням за сукупністю злочинів та сукупністю вироків колегія суддів апеляційного суду погодитись не може виходячи з наступного.

Дійсно, згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.121 КК України, суд, як на підстави що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення послався на його позитивну посткримінальну поведінку, в тому числі пов`язану з наданням допомоги потерпілому ОСОБА_12 , щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_12 та провокаційну поведінку останнього, пов`язану з образливими висловлюваннями на адресу співмешканки обвинуваченого, позицію вказаного потерпілого, який просив суд суворо не карати

ОСОБА_8 .

Разом з тим, поза належною увагою суду залишились ті обставини при призначенні обвинуваченому такого покарання за ч.1 ст.121 КК України та покарання в мінімальному розмірі у виді позбавлення волі за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України,

що ОСОБА_8 був раніше судимий за скоєння тяжких насильницьких злочинів, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у виді позбавлення волі, вчинив, в стані алкогольного сп`яніння, ряд умисних кримінальних правопорушень, які відносяться до середньої тяжкості та тяжких, має непогашені судимості за вчинення аналогічних злочинів.
За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання за вчинений тяжкий злочин, за ч.1 ст.121 КК України, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією вказаної частини статті, та в мінімальному розмірі, у виді позбавлення волі, за ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України, є безпідставним та необґрунтованим.

Постановляючи свій вирок, колегія суддів, урахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу, приходить до висновку про необхідність призначення покарань в межах санкцій інкримінованих злочинів, а остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити по принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, як про це зазначається в апеляційній скарзі прокурора, урахувавши, крім його особи, умисну форму вини, корисливий мотив злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тяжкість наслідків кожного з них, добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_12 .

З огляду на викладене, не підлягає до задоволення апеляційна скарга ОСОБА_8 про пом`якшення йому покарання, оскільки для цього відсутні, передбачені Кримінальним законом підстави.

На підставі викладеного та керуючись ст.407, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , в частині призначення йому покарання, скасувати і ухвалити, в цій частині, новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.122 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання у виді 6 (шести) місяців за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 грудня 2009 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з 18 жовтня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення, з дня затримання, тобто з 04 серпня 2015 року по 10 квітня 2016 року, включно, та з 11 квітня 2016 року по 17 жовтня 2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок Хмельницького міськрайонного суду щодо

ОСОБА_8 залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2