АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1567/16 Справа № 200/8842/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000724 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2016 року щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9 .
В с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 1 423 гривень 80 копійок.
Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за те, що він 21 жовтня 2014 року близько 09-35 годин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним трамваєм «Т-3Д» інвентарний номер 1401 з причіпним вагоном, який належить ДЕТ «Депо-3», рухався по пр. Пушкіна з боку пр. Кірова у напрямку вул. Леніна в м. Дніпропетровську, порушуючи п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипеда «Гама Азімут» під керуванням ОСОБА_9 , який змінював напрямок руху у напрямку смуги руху трамвая, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу не прийняв, та на перехресті з вул. Сєрова скоїв з ним зіткнення.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми тіла з косими переломами 3-го та 4-го ребер ліворуч по підпахвовій лінії; розриву ключично-акроміального сполучення ліворуч та інші тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що висновки суду не підтверджуються дослідженими доказами, зокрема що вина доказується показаннями потерпілого, який пояснив, що рухався на зелене світло світлофора, проте такі показання спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та довідкою з дорожньої служби, згідно якої на момент ДТП світлофор не працював. Зазначає, що показання вказаних свідків спростовують його вину, проте не отримали належної правової оцінки. Посилається на висновок автотехнічної експертизи, яка проведена у даному провадженні, згідно якого в даній дорожній обстановці ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 16.13 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП. Зазначає, що під час досудового слідства та судового розгляду не встановлено з якого моменту у обвинуваченого виникла небезпека та коли він мав застосовувати екстрене гальмування, з огляду на те, що потерпілий наштовхнувся в бокову частину трамвая.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили її задовольнити в повному обсязі, вважали, що вина обвинуваченого не підтверджується дослідженими доказами, а в даній дорожньо-транспортній пригоді винуватий потерпілий та просили вирок суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В судовому засіданні прокурор та потерпілий заперечували проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважали її необґрунтованою, доводи безпідставними та просили вирок суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_9 вважає вирок суду законним та обґрунтованим, апеляційну скаргу обвинуваченого вважає безпідставною і просить скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині недоведеності його вини в інкримінованому злочині, колегія суддів, перевіривши висновки суду першої інстанції, докази, які суд поклав в основу вироку на підтвердження встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, дослідивши звукозапис судового розгляду, приходить до таких висновків.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення і зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_6 в його вчиненні та правильно кваліфікував його дії. Вина обвинуваченого у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та ретельно дослідженими судом доказами, вказаними у вироку, зокрема:

Показаннями самого ОСОБА_6 який під час досудового розслідування вину визнав повністю, під час судового розгляду в суді першої інстанції визнав частково та пояснив, що він працює водієм трамваю в ДЕТ «Депо № 3» та 21.10.2014 року близько 09.40 годин він, керуючи технічно справним трамваєм «Т-3Д» інвентарний номер 1401 з причіпним вагоном інвентарний номер 1402, рухався по пр. Пушкіна з боку пр. Кірова у напрямку ДІІТа у м. Дніпропетровську. Під час руху, при слідуванні по перехрестю пр. Пушкіна та вул. Сєрова у м. Дніпропетровську у його трамвай врізався велосипедист раніше незнайомий ОСОБА_9 . Він побачив велосипедиста, коли той порівнявся з вагоном трамваю на перехресті. ДТП сталося у самому кінці перехрестя.
Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що в день та час описаних подій він повертав з пр. Пушкіна на вул. Сєрова і під час здійснення ним повороту на нього скоїв наїзд трамвай під керуванням обвинуваченого.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаної у судовому засіданні в суді першої інстанції, яка надала аналогічні з ОСОБА_6 показання та пояснила, що вона працює наставником та водієм трамваю в ДЕПО № 3. 21.10.2014 року вранці вона знаходилася у кабіні вказаного трамваю під керуванням обвинуваченого. На момент описаних подій на перехресті пр. Пушкіна та вул. Сєрова у м. Дніпропетровську світлофор не працював, попутно з ними через перехрестя рухався велосипедист і коли вони наприкінці перехрестя порівнялися, велосипедист повернув наліво, у зв`язку з чим врізався у кабіну трамваю в область передніх дверей.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 21.10.2014 року близько 09.25 годин він, керуючи автомобілем «Опель Астра» д/н НОМЕР_1 , рухався по пр. Пушкіна з боку пр. Кірова у напрямку вул. Леніна у м. Дніпропетровську у крайній лівій смузі. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Сєрова він увімкнув сигнал лівого повороту і пропустив трамвай, який рухався у напрямку вул. Леніна. В цей час повз нього проїхав велосипедист, який повернув наліво, внаслідок чого в`їхав у трамвай. ДТП сталося у кінці перехрестя. На час ДТП світлофор працював у режимі жовтого сигналу.
Також вина обвинуваченого і фактичні обставини кримінального провадження, викладені у вироку суду підтверджуються письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця ДТП від 21.10.2014 року і схемою до нього, згідно якого на перехресті вул. Сєрова та пр. Пушкіна в м. Дніпропетровську сталося ДТП за участю водія трамвая «Т-3Д» інвентарний номер 1401 з причіпним вагоном інвентарний номер 1402 та водія велосипеда «Гама Азімут». ( т.1 а.с. 7-16);
- висновком судово-медичної експертизи № 4420-е від 13.11.2014 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні, більш, як 21 день.
Враховуючи характер, локалізацію та ступень ознак загоєння виявлених тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо встановити, що вказані ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у лікувальні заклади, тобто у строк, на який вказав потерпілий та слідчий у постанові.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі о такий (такі), якими могли бути і виступаючі частини рухаючихся засобів, за умови дорожньо-транспортної пригоди. ( т.1 а.с. 39-43);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого потерпілий ОСОБА_9 , знаходячись на місці скоєння ДТП, розказав та показав напрямок його руху, місце та обставини зіткнення з трамваєм. ( т.1 а.с. 88-97).
- довідкою КП «Дніпродорсервіс», згідно якої світлофори світлофорного об`єкту, розташованого на перехресті пр. Пушкіна та вул. Сєрова у м. Дніпропетровську 21.10.2014 року у період часу з 09.00 год. до 10.30 год. працювали у режимі роботи миготіння сигналу жовтого кольору. ( т.1 а.с. 101);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2015 року за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого свідок ОСОБА_11 , знаходячись на місці скоєння ДТП, розказав та показав напрямок руху його автомобіля, напрямок руху велосипедиста та трамваю, а також вказав на місце зіткнення велосипеда з трамваєм. ( т.1 а.с. 114-121);
- висновком автотехнічної експертизи № 70/27-170 від 07.04.2015 року, згідно якого в даній дорожній обстановці водій трамвая «Т-3Д» івн. № НОМЕР_2 з причепним вагоном інв. № 1402 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмі пригоди дії водія трамвая «Т-3Д» івн. № НОМЕР_2 з причепним вагоном інв. № 1402 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
В даній дорожній обстановці водій велосипеда «Гама Азімут» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмі пригоди дії водія велосипеда «Гама Азімут» ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 16.13 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП (т.1 а.с. 126-129);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.02.2016 року за участю ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 , знаходячись на місці скоєння ДТП, розказали та показали напрямки їх руху, а також показали місце контактування велосипеда з трамваєм на трамваї, розташування велосипеда по відношенню до трамвая під час руху. (т.2 а.с. 101-109);
- висновком додаткової судової автотехнічної експертизи № 5/10.1-284 від 22.04.2016 року, згідно якого в даній дорожній обстановці водій трамвая «Т-3Д» івн. № НОМЕР_2 з причепним вагоном інв. № 1402 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмі пригоди дії водія трамвая «Т-3Д» івн. № НОМЕР_2 з причепним вагоном інв. № 1402 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
В даній дорожній обстановці водій велосипеда «Гама Азімут» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмі пригоди дії водія велосипеда «Гама Азімут» ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 16.13 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
Велосипедист ОСОБА_9 виїхав би з трамвайного полотна (смугу руху трамваю) не контактуючи з трамваєм за умови своєчасного застосування водієм трамвайного потягу заходів до екстреного гальмування, оскільки за вказаних умов трамвай би зупинився не доїжджаючи до місця зіткнення (т. 2 а.с. 142-146);
А також іншими письмовими та речовими доказами, які належним чином дослідженні в ході судового розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового розгляду та його звукозапису, суд повно, всестороннє дослідив всі обставини кримінального провадження, вирішив, у відповідності з законом, клопотання сторін, дав доручення на проведення додаткових слідчих дій, дослідив їх результати, сприяв сторонам в реалізації їхніх прав, дав належну оцінку всім доказам: як тим, що підтверджують вину обвинуваченого, так і тим, на які сторона захисту посилалась, як на докази, що спростовують обвинувачення, висновки суду ґрунтуються на досліджених у провадженні доказах.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо недоведеності вини обвинуваченого, колегія суддів прийшла до висновку, що вони зводяться до особистої суб`єктивної переоцінки доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Колегією суддів встановлено, що основна та додаткова автотехнічні експертизи № 70/27-170 від 07.04.2015 року та№ 5/10.1-284 від 22.04.2016 року відповідно, встановили порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог п. 12.3 ПДР, що з технічної точки зору знаходилося у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП і встановили, що він мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом.
Крім того, колегія суддів не може розцінювати доводи обвинуваченого про порушення потерпілим ОСОБА_9 п. 16.13 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору також знаходилося у причинному зв`язку з настанням даної ДТП, оскільки такі дії потерпілого (порушення ним вимог ПДР) не виключають вину і порушення ПДР обвинуваченим, а також причинно-наслідковий зв`язок між діянням обвинуваченого та наслідками.
Крім того, як зазначав обвинувачений ОСОБА_6 він не міг пояснити механізм руху потерпілого, з якого моменту він його побачив та ін. обставини, у зв`язку з чим неможливо провести слідчий експеримент та автотехнічну експертизу згідно його вихідних даних. При цьому, такі експертизи проведені не тільки за показаннями потерпілого, а й за показаннями свідка ОСОБА_11 , який був очевидцем події та є незаінтересованою особою, показання якої ставити під сумнів не має підстав.
Вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду в суді першої інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеність його вини у вчиненні цього злочину та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам, що є у кримінальному провадженні, зокрема і показанням тих свідків, про які вказують захисник та обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції належним чином виконав вимоги кримінального процесуального закону, а саме п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, відповідно до якого, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає відповідні доводи апеляційної скарги обвинуваченого не обґрунтованими і є такими, що задоволенню не підлягають.

Також, колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції належним чином враховані тяжкість та обставини вчиненого злочину, зокрема порушення потерпілим ПДР, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а також інші обставини, які впливають на вид і міру покарання і правильно прийшов до висновку про звільнення його від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, без позбавлення права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст.ст. 87, 412 КПК України, які були б підставою для визнання деяких доказів недопустимими або для змінити чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Судді:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4