Провадження № 11-кп/792/522/16 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 686/5079/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0002211 від 12.05.2014 року за апеляційними скаргами прокурора Хмельницької місцевої прокуратури та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 16 травня 2016 року, -

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області:
- 17.11.2008 року за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- 07.10.2009 року за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 23.05.2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 26.10.2012 року по відбуттю строку покарання, -
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
За ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 185 КК України (по епізоду викрадення майна ОСОБА_10 ) ОСОБА_8 виправдано, оскільки не доведено, що ці кримінальні правопорушення вчинив саме він.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не
судимого, -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, із встановленням іспитового строку на 2 роки.

На ОСОБА_9 покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КПК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу

кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання,

періодично з`являтись до неї для реєстрації.

Цивільний позов ДП «Будинкоуправління №2 м. Хмельницький» задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ДП «Будинкоуправління №2 м. Хмельницький» 664 грн. 71 коп. заподіяних матеріальних збитків. В решті позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_10 залишено без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по 228 грн. 42 коп. судових витрат з кожного.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду 25.01.2015 року, біля 22 год. 00 хв., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою, зламавши навісний замок вхідних дверей підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , відчинили вхідні двері та проникли в це приміщення, звідки таємно викрали мотокосу марки «Husgvarna» моделі 323R-II з наплічним ременем вартістю 2833 грн. 20 коп., мотокосу марки «Husgvarna» моделі 143R-II з наплічним ременем вартістю 2683 грн. 80 коп., бетонозмішувач вартістю 2399 грн., ліхтарик вартістю 74 грн. 02 коп., цвяхотяг (великий) вартістю 120 грн., два молотки по ціні 85 грн. 56 коп. кожен загальною вартістю 171 грн. 12 коп., плоскогубці у кількості 2 шт. по ціні 74 грн. 52 коп. кожні, загальною вартістю 149 грн. 04 коп., викрутку вартістю 50 грн. 60 коп., ключ розвідний вартістю 84 грн. 20 коп., набір сверл по дереву вартістю 32 грн. 70 коп., набір стамесок вартістю 66 грн., цвяхотяг (малий) вартістю 47грн. 80 коп., зубило вартістю 13 грн. 26 коп., дві рулетки по ціні 45 грн. 05 коп. кожна, загальною вартістю 90 грн. 10 коп., ізострічку вартістю 3 грн. 60 коп., круги по металу в кількості 5 шт. по ціні 5 грн. 50 коп. кожен загальною вартістю 28 грн., ремінь до мотокоси вартістю 300 грн., а всього майна ДП «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницький» на загальну суму 9146 грн. 44 коп.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що діючи з корисливих мотивів 11.05.2014 року біля 23 год. 00 хв. за допомогою металевого прута зірвав навісний замок із металевого корпусу, яким захищений холодильник, та замок із дверей самого холодильника, який встановлено поруч з кіоском «Українські ковбаси», що по АДРЕСА_4 , і таємно викрав з цього холодильника належне ОСОБА_11 майно загальною вартістю 213 грн. 44 коп.

11.05.2014 року біля 23 год. 50 хв. за допомогою металевого прута зірвав навісний замок із металевого корпусу, яким захищений холодильник, та замок із дверей самого холодильника, який встановлено неподалік кіоску «Вкусняшка», що по вул. Ціолковського, 3 м. Хмельницького, і таємно викрав з цього

холодильника належне ОСОБА_11 майно загальною вартістю 325 грн. 38 коп.

10.09.2014 року біля 22 год. через незамкнені вхідні двері зайшов в під`їзд будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_12 велосипед «Стартер Адвентус» вартістю 1500 грн.

19.07.2015 року біля 13 год. 00 хв. таємно викрав належний ОСОБА_13 велосипед «Рапід» вартістю 2400 грн., який знаходився поряд з магазином «Кудрянка», що по вул. Госпітальній м. Хмельницького.

12.10.2014 року біля 22 год. через зроблений шляхом пошкодження покрівлі та пролому гіпсокартонової стелі отвір, проник в належний ОСОБА_10 гараж, що в гаражному масиві «Базис» по АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 5970 грн.

Прокурор в апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, просить вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України скасувати, постановити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України 4 роки позбавлення волі.

Прокурор просить в ході апеляційного розгляду дослідити докази, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме протокол проведення слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_8 від 19.02.2016 року.

В решті вирок суду залишити без змін.

Прокурор вважає, що висновки суду, викладені в оскаржуваному вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а покарання, призначене ОСОБА_8 , не відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. На думку прокурора, ОСОБА_8 безпідставно виправдано за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 , оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо належних доказів його вини по даному епізоду.

Обвинувачений ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, просить вирок місцевого суду змінити в частині призначеного йому покарання, пом`якшити таке і призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України. В скоєному розкаюється, стверджує, що на вчинення протиправних дій його спонукало тяжке матеріальне становище, оскільки його сім`я є малозабезпеченою. Запевняє колегію суддів, що зробив для себе належні висновки, став на шлях виправлення та в майбутньому не порушуватиме закону.

Стосовно ОСОБА_9 вирок не оскаржувався.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, прокурора, які підтримали свої апеляційні скарги, кожен зокрема, ОСОБА_9 , який покладається на думку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, за яке їх засуджено, ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Обвинувачений ОСОБА_8 показав, що з метою заволодіння чужим майном, у вказану ніч він разом з ОСОБА_9 прибули до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 . За допомогою металевого прута він зірвав навісні замки, відчинив вхідні двері і вони обоє зайшли у вказане приміщення, звідки викрали дві мотокоси, бетонозмішувач та інструменти. Усе це скидали в принесену з собою сумку. Він взяв собі бетонозмішувач, а також з сумки цвяходер. Дві мотокоси та сумку з рештою інструменту забрав ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_9 показав, що з метою заволодіння чужим майном, разом з ОСОБА_8 , на пропозицію останнього, у вказану ніч прибули до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 . За допомогою металевого прута ОСОБА_8 зірвав навісні замки, відчинив вхідні двері і вони обоє зайшли у вказане приміщення, звідки викрали дві мотокоси, бетонозмішувач, два цвяхотяги, 2 молотки, викрутку, набір сверл, набір стамесок, одну чи дві рулетки, ізострічку, круги по металу, плоскогубці, розвідний ключ, ремінь до мотокоси, ліхтарик.
Представник потерпілого ОСОБА_14 показала, що вранці 26.01.2015 року працівники ДП «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницький» виявили, що замок вхідних дверей підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , в якому зберігалось майно підприємства, зірвано, та пропало зазначене в обвинувальному акті майно.
Свідок ОСОБА_15 показав, що 26.01.2015 року обвинувачений ОСОБА_9 в рахунок погашення боргу в сумі 200 грн. передав йому мотокосу та ремінь до неї. Коли він того ж дня ніс ці речі додому, його затримали працівники міліції та вилучили їх.
Об`єктивно вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вказаному кримінальному правопорушенні підтверджується даними:
-протоколу огляду місця події - підвального приміщення по АДРЕСА_3 , від 26.01.2015 року, під час якого встановлено, що вхід до вказаного підвального приміщення облаштований двома дверима, кожна з яких закривається на навісний замок. На момент огляду обоє дверей відчинені, з місця події вилучено два навісних замки;
-речовими доказами - двома навісними замками, вилученими 26.01.2015 року при огляді місця події по факту крадіжки з підвального приміщення по АДРЕСА_3 , на зовнішній поверхні яких, згідно висновку судово-трасологічної експертизи № 319 від 25.03.2015 року, є сліди знаряддя зламу, які для ідентифікації непридатні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що саме на
ці навісні замки були зачинені двоє вхідних дверей в підвальне приміщення по АДРЕСА_3 і саме ці навісні замки він зламав за допомогою металевого прута;
- речовим доказом - бетонозмішувачем «Forte» EW4150, серійний номер 13001346, який 28.01.2015 року виявлений в кімнаті АДРЕСА_7 під час огляду місця події.
Обвинувачений ОСОБА_8 також показав, що дізнавшись про те, що працівники міліції розслідують обставини крадіжки майна з підвального приміщення по АДРЕСА_3 , він ранком наступного дня повернув вкрадений бетонозмішувач, залишивши його на вулиці біля до того ж підвального приміщення.
З наданих ДП Будинкоуправління №2 КЕВ Хмельницький інструкції користувача бетонозмішувача, гарантійного талона та квитанції, вбачається, що бетонозмішувач «Forte» EW4150, серійний номер 13001346, придбаний ДП Будинкоуправління №2 КЕВ Хмельницький 23.05.2014 року у ТОВ «Прелюдія» за 2399 грн.
- речовими доказами - мотокосою марки «Husgvarna» моделі 323R-II з наплічним ременем та мотокосою марки «Husgvarna» моделі 143R-II з наплічним ременем, вартість яких за висновком судово - товарознавчої експертизи № 128т від 13.02.2015 року становить відповідно 2833 грн. 20 коп. та 2683 грн. 80 коп.
Обоє обвинувачені послідовно стверджують, що драбини № 60, чобіт та двох фалів (страховочних мотузок) з підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 вони не викрадали. Належних допустимих доказів вчинення обвинуваченими крадіжки цього майна сторона обвинувачення та представник потерпілого ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надали. Більше того, не представлено навіть доказів того, що таке майно перебувало на балансі ДП «Будинкоуправління № 2 КЕВ Хмельницький» та зберігалось у вказаному підвальному приміщенні. Тому колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду про необхідність виключення з обвинувачення даних обставин.
Усім цим доказам в кримінальному провадженні у їх сукупності суд першої інстанції дав належну правову оцінку, дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вірно кваліфікував за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в сховище, а ОСОБА_8 - ще й повторно.
Що ж стосується обвинувачення ОСОБА_8 по епізодам крадіжок 11.05.2014 року у ОСОБА_11 , 10.09.2014 року у ОСОБА_12 , 19.07.2015 року у ОСОБА_16 , 12.10.2014 року у ОСОБА_10 , то ОСОБА_8 вину не визнав, свою причетність до цих злочинів заперечив і показав, що вказаних кримінальних правопорушень не вичиняв, а під час досудового розслідування та в першому судовому засіданні себе оговорив під психологічним тиском оперативних працівників поліції, які погрожували «навішати» на нього ще декілька нерозкритих злочинів.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 підтвердили факти викрадення їх майна.
Визнаючи в першому судовому засіданні свою винуватість в двох епізодах викрадення майна ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_18 не зміг пояснити яким чином йому фізично вдалася винести одномоментно, без підручних засобів, в першому випадку - 25 пляшок пива об`ємом від 0,5 л до 2,5 л, а другому - 49 упаковок соку, мінеральної воли, пепсі-коли об`ємом від 0,2 л до 1,5 л.
Під час огляду місця події - прилеглої території поруч з кіоском «Українські ковбаси», що по вул. Ціолковського, 19 м. Хмельницького, на ручці холодильника, з якого було викрадено пиво, виявлено слід капілярних ліній та слід тканини.
За висновком судово-дактилоскопічної експертизи №727 від 10.07.2014 року вказаний слід тканини придатний для встановлення групової належності тканини, якою він був залишений. Проте подальше дослідження, порівняльне дослідження з одягом обвинуваченого, в який він був одітий в момент крадіжки, як і дослідження вилученого сліду капілярних ліній, з невідомих причин органами досудового розслідування не проводилось. Причину непроведення такого дослідження не змогла пояснити і допитана в судовому засіданні в якості свідка слідча ОСОБА_19 .
Під час огляду місця події прилеглої території поруч з кіоском «Вкусняшка», що по вул. Ціолковського, 3 м. Хмельницького, проведеного на металевій дверці холодильника, з якого викрадено мінеральну воду, соки, пепсі-колу, виявлено слід пальця руки, який за висновком дактилоскопічної експертизи №726 від 10.06.2014 року придатний для ідентифікації. Однак подальше дослідження на предмет того, чи залишений цей відбиток пальця обвинуваченим ОСОБА_8 , органами досудового розслідування не проводилось.
Допитана в якості свідка слідча ОСОБА_20 показала, що даний відбиток пальця руки залишений не обвинуваченим ОСОБА_8 , а іншою особою.
Потерпіла ОСОБА_12 показала, що житловий будинок АДРЕСА_5 розташований на огородженій зі всіх сторін високим парканом території, а на в`їзді (вході) на цю територію в спеціально облаштованому приміщенні постійно знаходиться охоронник.
В першому судовому засіданні, як і під час слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що він переліз через вказаний паркан, проте органами досудового розслідування не те, що не перевірено чи можливо фізично перелізти через вказаний паркан, а навіть не встановлено місце, в якому, як стверджував обвинувачений, він переліз через цей паркан.
Визнаючи свою винуватість у вчиненні цього злочину в судовому засіданні обвинувачений вказав, що вивіз викрадений велосипед через КПК, коли охоронник був відсутній, а під час проведення слідчого експерименту стверджував, що вивіз його через ворота з іншої сторони, які були закриті лише на проволоку.
Даючи визнавальні показання по епізоду викрадення належного ОСОБА_13 велосипеда «Рапід», який знаходився поряд з магазином «Кудрянка», що по вул. Госпітальній м. Хмельницького, обвинувачений ОСОБА_8 показав, що побачив, як незнайомий чоловік залишив його біля входу у вказаний магазин.
Потерпілий ОСОБА_16 показав, що цього велосипеда у вказаний час біля входу в зазначений магазин залишив його малолітній (7 річний) син.
Що стосується визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_8 в частині проникнення в гараж та викрадення з нього майна ОСОБА_10 , то сам потерпілий висловив сумнів щодо фізичної можливості одній людині здійснити крадіжку майна через той отвір, що був в даху його гаража за механізмом, про який повідомив в суді обвинувачений ОСОБА_8 . Цей же потерпілий показав, що описаний в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 механізм облаштування отвору в даху гаража в деталях не відповідає фактичному. Зокрема, як вказав потерпілий, отвір в даху цього гаража існував, проте він був забитий дошками, зірвати які можливо було за допомогою підручних засобів. Про цю обставину обвинувачений не повідомляв взагалі.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, місцевий суд прийшов до вірного висновку про недоведеність того, що кримінальні правопорушення, а саме таємні викрадення майна ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 вчинив саме ОСОБА_8 , а тому за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 185 КК України (по епізоду викрадення майна ОСОБА_10 ) його обґрунтовано виправдано, що спростовує доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині.
Покарання обвинуваченим призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, осіб винних, фактичних обставин кримінального провадження, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також із врахуванням тих обставин, на які обвинувачений ОСОБА_8 посилається у своїй апеляційній скарзі.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 характеризуються посередньо, є людьми молодого віку, останній одружений, має малолітню дитину, хоча фактично виховує двох малолітніх дітей, обидва обвинувачені щиро розкаялись в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, частково відшкодували заподіяні ДП «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницький» збитки, повернувши частину викраденого майна, що їм пом`якшує покарання.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, після звільнення з місць позбавлення волі знову скоїв аналогічний корисливий злочин, до того ж був ініціатором його вчинення, тому доводи його апеляційної скарги на увагу не заслуговують.
За таких обставин місцевий суд прийшов до вірного висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Виправлення ж ОСОБА_9 можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому місцевий суд вірно звільнив його від відбування цього покарання з випробовуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Підстав для зміни чи скасування вироку, ухвалення нового вироку колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 16 травня 2016 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без зміни, апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .