Пр-ня по справі № 1кп/521/695/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області Великомихайлівського району с. Фрасине, громадянки України, маючої неповну середню освіту, офіційно не працюючої, неофіційно працююча прибиральницею, розлученої, маючого на утримані двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , не маючої судимості в силу ст. 89 КК України, у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
05 травня 2016 року приблизно о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_4 діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні ТЦ Таврія В, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 1, визначила об`єктом свого злочинного діяння майно, яке належить ПП Таврія Плюс (Код ), а саме: упаковку рису Українська зірка пропарений (вагою 1 кг.) вартістю 14 гривень 84 копійки; чай Майський, Царська Корона (180 гр.) вартістю 39 гривень 12 копійок; цукор Українська зірка (вагою 1 кг.), вартістю 14 гривень; кава Форт (вагою 250 гр.) вартістю 28 гривень 36 копійок; тушка курки бройлер 1 в упаковці, вартістю 41 гривня 83 копійки; крупа Українська зірка гречана (вагою 1 кг.), вартістю 32 гривні 26 копійок; цукерки Рошен Шоколадки (вагою 200 гр.) вартістю 15 гривень 30 копійок; шампунь Ельсеф (об`ємом 400 мл.) вартістю 51 гривня 61 копійка; цукерки Рошен Шалена бджілка фрутті 200 (вагою 250 гр.) вартістю 14 гривень 90 копійок, а всього майна на загальну суму 293 гривні 37 копійок.
Далі ОСОБА_4 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно з корисливих мотивів заволоділа зазначеним майном, сховавши його в особисту сумку чорного кольору та продовжуючи свої злочинні дії направилась до виходу з магазину. Не розрахувавшись за вказаний товар намагалась вийти з магазину, але була викрита та зупинена співробітником магазину. Тобто ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Вказаними діями, ОСОБА_4 завдала майнової шкоди ТЦ Таврія В у загальному розмірі 293 гривні 37 копійок.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та показала, що у неї склалося дуже тяжке матеріальне становище і не було грошових коштів нагодувати своїх дітей. Вона вирішила скоїти крадіжку їжі з магазину. 05.05.2016 року приблизно у вечірній час вона прийшла у магазин ТЦ Таврія В на вул. Мельницькій, 1 в м. Одесі, де таємно викрала товари народного споживання, які зазначені у обвинувальному акті. Коли вона почала виходити з магазину її затримали співробітники охорони. В теперішній час вона у скоєному розкаюється, обіцяє нових злочинів не вчиняти, та просить суд суворо її не наказувати.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченої ОСОБА_4 в інкримінованому їй злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченої та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Представник потерпілого ПП Таврія Плюс ОСОБА_5 в судове засідання викликався в порядку ст. 135 КПК України, однак до суду не з`явився, надав заяву, щодо розгляду кримінального провадження за його відсутності. Цивільний позов не заявляв та заявляти не буде.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 : є щире каяття та знаходження на утриманні двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставин, що обтяжують покарання судом під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь її вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченої, а і її особистість, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченої до скоєння злочину, її зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченої, суд виходить з того, що ОСОБА_4 є особою не суспільно небезпечною. В силу ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості. Відомостей про притягнення обвинуваченої до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Розлучена, має на утриманні двох дітей, один з яких малолітній. Батьків не має. Будь-хто з родичів обвинуваченій не допомагає. Офіційної, стабільної роботи фактично не має. Намагається постійно працювати для задоволення своїх життєвих потреб та своєї сім`ї. Таким чином бідність та відсутність можливості отримати належну освіту на думку суду привели обвинувачену до скоєння вказаного злочину. Суд вважає, що особистість обвинуваченої не свідчить про її нахили до системного скоєння правопорушень.

Злочин вчинений обвинуваченою ОСОБА_4 є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак, достатньо молодий вік обвинуваченої, її щира поведінка під час судового засідання, а також бажання виправити свою злочинну помилку, на думку суду свідчать про можливість застосування до обвинуваченої покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Тобто суд, враховуючи викладені обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК У країни.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: