Справа № 697/1688/15-к
№ пров. 1-кп/697/7/2016

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2016 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Таганча Канівського р-ну Черкаської обл., українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого :

- 17.05.2005 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 29.03.2013 року по відбуттю строку покарання; у відповідності до ст.89 КК України судимість не знята та не погашена,

-29.12.2014 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України, до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, у відповідності до ст.89 КК України судимість не знята та не погашена,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , 22.05.2015 року, близько 22 години, знаходячись в с. Беркозівка, Канівського району, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , переслідуючи ціль таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, проникли через отвір в огорожі на територію загону приватного підприємства «Мустанг», звідки таємно викрали племінну кобилу породи Гановерська 2004 р.н., що належить ОСОБА_7 , вартість якої згідно висновку експерта № 4/223 від 14.03.2016 станом на 22.05.2015 могла становити 241566 грн., що більш ніж в 396 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, чим завдали потерпілому матеріальних збитків.

ОСОБА_4 22.05.2015 року, близько 22 години, знаходячись в с. Беркозівка, Канівського району, Черкаської області, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , переслідуючи ціль таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, проникли через отвір в огорожі на територію загону приватного підприємства «Мустанг», звідки таємно викрали племінну кобилу породи Гановерська 2004 р.н., що належить ОСОБА_7 , вартість якої згідно висновку експерта № 4/223 від 14.03.2016 станом на 22.05.2015 могла становити 241566 грн., що більш ніж в 396 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, чим завдали потерпілому матеріальних збитків.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, вказувала, що в травні 2015 року вона, будучи в стані алкогольного сп`яніння, в с. Беркозівка Канівського району, ввечері того дня, коли вчинена крадіжка, зайшла до свого знайомого ОСОБА_4 додому, де запропонувала йому випити, на що він відмовився, а вона ще випила горілки. В ході розмови ОСОБА_4 запропонував їй викрасти коня з ферми, за якого дадуть 30 000 грн., з яких він мав віддати їй певну частину грошових коштів, на що вона погодилась і вони разом пішли до ферми, належної ОСОБА_7 , де знаходились коні. ОСОБА_4 сказав їй чекати недалеко від воріт до ферми і наглядати, щоб ніхто не йшов, у випадку появи сторонніх осіб вона мала подати йому знак і крикнути. В цей час ОСОБА_4 зайшов до ферми через ворота, на якому був цепок і замок без ключа, який не зачинявся і через короткий проміжок часу вивів коня із загону і вони разом пішли в сторону аеродрому, де стояв автомобіль марки «газель» синього кольору, до якого через дерев`яний трап ОСОБА_4 завів коня. Так як вона стояла осторонь від автомобіля, людей, які забрали коня та передачі грошових коштів не бачила. Після чого ОСОБА_4 обіцяних коштів їй не передавав. Вказує, що через місяць після викрадення коня ОСОБА_4 просив її, щоб вона обмовила ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про причетність до крадіжки коня, чим виправдала б його, на що вона категорично відмовилась, за що він її побив. Про факт нанесення побоїв до міліції та лікарні не зверталась, так як боялась ОСОБА_4 .. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 не визнала. Щиро кається у скоєному, просить суд суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні 30.11.2015 обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України визнав, вказував, що домовившись напередодні про продаж коня за 30000 грн. по телефону з людьми, прізвище та ім`я яких йому невідоме, але яких знав у зв`язку з продажем їм раніше кіз, він ввечері 22.05.2015 в с. Беркозівка Канівського району, зустрів ОСОБА_5 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, він в той час був тверезим, попросив її допомогти у викраденні коня з ферми, належної потерпілому ОСОБА_7 , на що ОСОБА_5 погодилась, і вони разом пішли до ферми. ОСОБА_5 стояла недалеко біля воріт до ферми і наглядала, щоб ніхто не йшов, у випадку появи сторонніх осіб вона мала подати йому знак. Так як він раніше неофіційно, за домовленістю з ОСОБА_13 , працював різноробочим на вказаній фермі по догляду за кіньми, то знав, що ворота на ферму до загону коней зачинялись на навісний замок, який не зачинявся ключем. Він зайшов на територію ферми через огорожу зі сторони дороги, покликав кобилу клички «Флай», надягнув вуздечку, вивів її через ворота ферми і повів в обумовлене місце с. Беркозівка в сторону аеродрому та передав невідомим йому особам, з якими попередньо домовився, допоміг завести кобилу через трап до автомобіля «газель» синього кольору, за що отримав 15 000 грн., пізніше він отримав від них іншу частину грошей в сумі 15000 грн.. У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 змінив покази та вказав, що обмовив себе, так як допитана раніше за нього ОСОБА_5 вже надала покази про крадіжку коня, вчинену спільно з ним і він вважав, що цим покращить свій стан. Свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечує та вказує на причетність до викрадення коня інших осіб, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у зв`язку з чим просить суд виправдати його за ч.4 ст.185 КК України, цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 не визнав.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, винуватість обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повністю підтверджується дослідженими безпосередньо в суді наступними доказами.

Показаннями у суді потерпілого ОСОБА_7 про те, що він є директором ПП «Мустанг», розташованого в с. Беркозівка Канівського району Черкаської області, одним з видів діяльності якого є розведення коней племінних та спортивних порід. Викрадена племінна кобила клички «Флай», породи Гановерська, гнідої масті, 2004 року народження, була придбана ним у ТОВ СГП «Ферро» у Макарівському районі Київської області, що підтверджується свідоцтвом племінного коня, і необхідна була йому для народження та вирощування нащадків. На час викрадення кобила утримувалась на фермі в с. Беркозівка Канівського району, разом з іншими кіньми, територія якої є огородженою металевими прутами, в одному місці є ворота із навісним замком, в нічний час коні перебувають в загоні. Територія ферми охоронялась працівником господарства ОСОБА_13 , який здійснював догляд за тваринами. 23.05.2015 йому зателефонував ОСОБА_13 та повідомив про те, що зникла вказана кобила кличкою «Флай» з території ферми. Підтверджує, що перед викраденням кобили її було оглянуто спеціалістом КП «Київський іподром» ОСОБА_14 а також лікарем ветеринаром ОСОБА_15 , які засвідчили її походження та задовільний стан здоров`я. Заявлений ним цивільний позов про стягнення з обвинувачених в солідарному порядку завданої матеріальної шкоди в сумі 250 000 грн. просить задовольнити в повному обсязі, обвинуваченому ОСОБА_4 просить визначити сувору міру покарання, обвинуваченій ОСОБА_5 визначення міри покарання покладає на розсуд суду.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_14 про те, що вона працює на Київському іподромі і підтверджує, що на початку травня 2015 року вона разом з ветеринарним лікарем ОСОБА_15 приїздили до фермерського господарства в с. Беркозівка Канівського району Черкаської області, де оглядали коней, які утримувались в належних умовах, поскільки кожен кінь знаходився у відокремленому місці в загоні, годівниці облаштовані, протягів не було, поряд з конюшнею левада, де випасали коней. Зокрема було оглянуто гніду гановерську кобилу «Флай», зроблені відповідні проміри, оглянуто свідоцтво про походження, з якого встановлено, що така порода відноситься до стрибкових, може бути спортивною, встановлено її задовільний стан здоров`я, відсутність вад, ран, кульгавості. Підтверджує, що на прохання ОСОБА_7 склала акт зоотехнічної оцінки племінного коня від 22.05.2015 року, в які внесла достовірні дані.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_15 про те, що він працює приватним ветеринарним лікарем у м. Києві у « Ветеринарному центрі Левицького» і підтверджує, що на початку травня 2015 року на прохання ОСОБА_7 приїздили до фермерського господарства в с. Беркозівка Канівського району Черкаської області, де оглядали коней, зокрема кобилу «Флай», гнідої масті породи «Гановерська», яка була в здоровому стані без будь-яких вад, ран, кульгавості, за своїми даними могла бути спортивною. Вказав, що якщо кобила племінна і знаходиться в одному місці, потреба в щепленнях залежить від волі власника, обов`язкове чіпування, постійний медичний огляд та щеплення від грипу передбачено для коней, які приймають участь у спортивних змаганнях. Оглянувши свідоцтво племінної кобили « ОСОБА_16 » підтвердив, що воно відповідає вимогам законодавства.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_13 про те, що він працює з березня 2015 року різноробочим ПП «Мустанг», розташованого в с. Беркозівка Канівського району Черкаської області, де доглядав за кіньми. У травні 2015 року було всього сім коней, серед яких кобила «Флай», яка утримувалась на фермі в с. Беркозівка Канівського району, разом з іншими кіньми, територія якої є огородженою металевими прутами, в одному місці є ворота із навісним замком, в нічний час коні перебували в загоні, періодично вночі він приходив і перевіряв коней. Підтверджує, що за тиждень до викрадення коня ОСОБА_4 без оформлення трудових відносин допомагав йому в догляді за кіньми і бачив, що замок на воротах був зламаний, пам`ятає, що в день викрадення коня ОСОБА_4 був відсутній, ключі від ферми він йому не передавав. 23.05.2015 він виявив зникнення кобили кличкою « ОСОБА_16 » з території ферми та повідомив ОСОБА_7 ..

Показаннями у суді свідка ОСОБА_9 про те, що проживає в с. Беркозівка Канівського району та працює в господарстві ОСОБА_10 , який теж утримує коней, в 2015 році особисто неодноразово бачив як ОСОБА_4 допомагав ОСОБА_13 на фермі, належній потерпілому ОСОБА_7 .. Йому відомо, що ОСОБА_4 його обмовив, що начебто він причетний до викрадення коня з ферми ОСОБА_7 , але він до цього не причетний і йому нічого не відомо про вчинення даної крадіжки коня.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_10 про те, що проживає в с. Беркозівка Канівського району Черкаської області, займається фермерським господарством, вирощує породистих коней. Йому відомо, що ОСОБА_13 працює в господарстві ПП «Мустанг» та доглядає за кіньми, весною 2015 році особисто неодноразово бачив як ОСОБА_4 допомагав на фермі ОСОБА_13 .. Йому відомо, що ОСОБА_4 його обмовив, що начебто він причетний до викрадення коня, але він це заперечує і йому нічого не відомо про вчинення даної крадіжки.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_17 про те, що з 2014 року він неофіційно за домовленістю з ОСОБА_13 працював по догляду за кіньми на фермі ПП «Мустанг», розташованій в с. Беркозівка Канівського району Черкаської області, ОСОБА_13 довіряв йому ключі від воріт на ферму, які він після виконання робіт йому повертав. Особисто він про викрадення коня дізнався від ОСОБА_13 , поскільки 22.05.2015 не працював на фермі. Підтверджує, що ОСОБА_4 весною 2015 року перед посівом теж працював на цій же фермі по догляду за кіньми, в той період коней на ніч заганяли в загін. Перед викраденням коня 21.05.2015 та 22.05.2015 ОСОБА_4 не працював на фермі, сказав, що їде в Черкаси і після викрадення коня вже не повертався на ферму. Також підтвердив, що особисто бачив влітку 2015 року в с. Беркозівка сутичку між ОСОБА_5 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_4 взяв її за шию та відштовхнув, у зв`язку з чим він втрутився та розборонив їх, про що вони сперечались не чув.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_18 про те, що протягом п`яти днів весною 2015 року він за усною домовленістю з ОСОБА_13 ремонтував разом з ОСОБА_4 трактор на фермі ПП «Мустанг», розташованій в с. Беркозівка Канівського району Черкаської області. Підтверджує, що бачив як ОСОБА_13 відчиняв ключем ворота на ферму.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_19 про те, що проживає в с. Беркозівка, з 2011 року і по даний час працює у ТОВ «Заповіт Шевченка», є сусідом ОСОБА_20 , який у 2015 помер. Про обставини крадіжки коня з ферми ОСОБА_7 йому нічого невідомо, вказує, лише що в 2015 році особисто неодноразово бачив як ОСОБА_13 та ОСОБА_4 знаходилися на території ферми, що саме робив там ОСОБА_4 він не бачив.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_12 про те, що проживає в с. Беркозівка Канівського району спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 майже 18 років, мають спільну доньку. В період з 22.05.2015 на 23.05.2015 він був в с. Таганча Каніського району у своєї тещі ОСОБА_21 . Чому ОСОБА_4 його обмовив, що начебто він причетний до викрадення коня з ферми ОСОБА_7 він не знає, але він до цього не причетний і йому нічого не відомо про вчинення даної крадіжки. Також підтверджує, що зі слів ОСОБА_5 влітку 2015 року ОСОБА_4 вчиняв відносно неї фізичне насильство, а саме побив та вимагав, щоб вона відмовилась від своїх показань про обставини викрадення коня спільно з ним, до лікарні та міліції вона не зверталась.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_11 про те, що проживає в с. Беркозівка Канівського району та офіційно працевлаштований у ТОВ «НВФ «Урожай» різноробочим. В період з 22.05.2015 на 23.05.2015 він працював на посівних роботах, сіяли кукурудзу разом з бригадою ТОВ «Урожай». Чому ОСОБА_4 його обмовив, що начебто він причетний до викрадення коня з ферми ОСОБА_7 він не знає, але він до цього не причетний і йому нічого не відомо про вчинення даної крадіжки.

Показаннями в суді оцінювача ОСОБА_22 , який підтвердив звіт про оцінку майна, складений ПП «Черкаський центр надання послуг» за замовленням ОСОБА_7 від 15.09.2015 (а.с.229 т.1), згідно якого визначено наближену до ринкової вартість станом на 23.05.2015 племінного коня клички «Флай», породи Гановерська, гнідої масті, 2004 р.н., на основі свідоцтва № 4 від 01.11.2004, яка може становити 250219 грн.; вказана оцінка носить рекомендаційний характер, всі розрахунки проведені з урахуванням відсутності об`єкта оцінки у зв`язку з викраденням, з урахуванням наявної інформації про дані попиту та пропозицій на ринку подібних коней, що міститься в мережі інтернет та інформації про фактично укладені угоди з продажу подібного майна на аукціонних торгах в Україні.

Показаннями в суді експерта ОСОБА_23 , який підтвердив свій висновок судової товарознавчої експертизи проведеної Черкаським НДЕКЦ МВС України в Черкаській області № 4/223 від 14.03.2016 (а.с.139-145 т.2), згідно якого середньозважена ринкова вартість досліджуваної кобили породи Гановерська, 2004 р.н. станом на 22.05.2015 могла становити 241566 грн.. З урахуванням відсутності об`єкта оцінки у зв`язку з викраденням розрахунки проводив на підставі наданих документів, а саме свідоцтва племінного коня від 01.11.2004, копій фотозображень коня з урахуванням задовільного стану здоров`я коня. Пояснив, що з урахуванням обмеженості ринку племінних коней в Україні, сталості цін на таку породу коней було взято до уваги всі можливі варіанти ринкових пропозицій та на підставі загальної методики визначення вартості без наявності тварини.

- протоколом огляду місця події від 23.05.2015 року та фототаблиці до протоколу, згідно якого оглянуто місце події територію ферми, розташованої в с. Беркозівка Канівського району Черкаської, належної ПП «Мустанг», власником якої є ОСОБА_7 ; встановлено, що приміщення ферми з боку дороги огороджено парканом з металевих труб та кутника висотою 1,5 м., що слугує загоном для коней, ворота ферми замкнені, одна частина воріт загону знаходиться на землі, з обох боків є синтетичні мотузки, з яких деякі розірвані; на полі навпроти ферми виявлено одинокий слід копит та ряд слідів низу взуття (а.с.62-65 т.2 м.к.п);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 22.06.2015 та фототаблиці до протоколу встановлено, як саме 22.05.2015 близько 22.00 год. вона разом з ОСОБА_4 викрали коня з ферми, розташованої при в`їзді в с. Беркозівку з правої сторони від центральної дороги: вказала місце огорожі між двома крайніми сараями, де знаходились коні та звідки викрадено одного коня; вказала місце біля стовпа зі сторони центральної дороги, де вона стояла неподалік від крайнього сараю ферми і наглядала, щоб ніхто не йшов; вказала напрямок в сторону поля навпроти сараїв ферми, куди вони разом з ОСОБА_4 повели коня (а.с.66-68 т.2 м.к.п.);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 20.06.2015 та фототаблиці до протоколу встановлено, як саме 22.05.2015 близько 22.00 год. він разом з ОСОБА_5 викрали коня з ферми, розташованої при в`їзді в с. Беркозівку з правої сторони від центральної дороги: вказав місце огорожі, де він проліз всередину ферми, де спіймав коня, в якому напрямку повів коня до воріт, вказав на ворота через які вивів коня, вказав на місце біля приміщення сараю, де знаходилась ОСОБА_5 та напрямок в сторону поля, куди вони разом з ОСОБА_5 повели коня (а.с.70-74 т.2 м.к.п.);

- висновком судової товарознавчої експертизи, проведеної Черкаським НДЕКЦ МВС України в Черкаській області № 4/223 від 14.03.2016 (а.с.139-145 т.2), згідно якого середньозважена ринкова вартість досліджуваної кобили породи Гановерська, 2004 р.н. станом на 22.05.2015 могла становити 241566 грн.;

- свідоцтвом племінного коня, виданого ТОВ СГП «Ферро» від 01.11.2004 за реєстраційним №4 (а.с.245-248 т.1), згідно якого вбачається, що племінний кінь, статі: кобила, клички «Флай», породи гановерська, гнідої масті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження в Племконефермі ТОВ «Ферро», з відповідними індивідуальними прикметами, з відповідними родоводом, 15.01.2006 був придбаний ОСОБА_7 ..

Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_4 інкримінований йому стан алкогольного сп`яніння при вчиненні кримінального правопорушення, оскільки такий стан обвинуваченого документально не підтверджений, не встановлений лікарем у медичній установі за відповідною процедурою, поскільки обвинувачений був затриманий через певний час після вчинення кримінального правопорушення, не вбачається з показів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не підтверджується іншими доказами у справі.

Виключення з обвинувачення ОСОБА_4 недоведеної обтяжуючої покарання обставини узгоджено з вимогами ст.62 Конституції України про неможливість ґрунтувати обвинувачення на припущеннях, не впливає на кваліфікацію злочину, не погіршує становище обвинуваченого і не порушує його право на захист.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_4 , який на початку судового розгляду визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а в ході судового розгляду у зв`язку із зміною обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України змінив покази, не визнавши свою вину та вважає їх такими, які продиктовані бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на причетність до викрадення коня інших осіб, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , суд оцінює критично, поскільки в ході судового розгляду шляхом одночасного допиту вказаних осіб в якості свідків з обвинуваченим, таке посилання не знайшло свого підтвердження.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на те, що він 22.05.2015 перебував у м. Черкаси та телефонував ОСОБА_13 спростовуються наявною в матеріалах кримінального провадження інформацією про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, яка знаходиться в оператора та провайдера мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» мобільного телефона з абонентським номером НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_4 в період з 01.05.2015 до 02.07.2015, згідно якої дзвінки з даного телефону відсутні в період з 21.05.2015 до 25.05.2015 (а.с.81-100 т.2 м.к.п.)

Оцінюючи зібрані по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються, всебічними, повними і об`єктивними результатами розгляду всіх обставин справи, в їх сукупності в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, вчинена у великих розмірах.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, вчинена у великих розмірах.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин; дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка за місцем проживання характеризується негативно; на обліку у нарколога та психіатра Канівської ЦРЛ не перебуває; має постійне місце проживання, відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є вчинення ОСОБА_5 злочину у стані алкогольного сп`яніння; обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судима; підстав для застосування вимог ст.69 КК України не має.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує: характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, у відповідності до ст.89 КК України судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив новий злочин, за місцем проживання характеризується негативно; на обліку у нарколога та психіатра Канівської ЦРЛ не перебуває; має постійне місце проживання; обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 66,67 КК України не встановлено; підстав для застосування вимог ст.ст.69,75 КК України не має.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин після постановлення щодо нього вироку 29.12.2014 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України, яким його засуджено до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, який набрав законної сили 10.09.2015 (а.с.216-218 т.2 м.к.п.), суд вважає за необхідне, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду від 29.12.2014 відповідно до ч.1 ст. 71 КК України.

Відповідно до ст. ст. 127- 129 КПК України, суд постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з положеннями ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявлений у даному кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на його користь матеріальної шкоди в сумі 250000 грн. підлягає до часткового задоволення в сумі 241566 грн., поскільки суд бере до уваги висновок судової товарознавчої експертизи, проведеної, на підставі ухвали Канівського міськрайонного суду, Черкаським НДЕКЦ МВС України в Черкаській області № 4/223 від 14.03.2016 (а.с.139-145 т.2), згідно якого середньозважена ринкова вартість досліджуваної кобили породи ОСОБА_24 , 2004 р.н. станом на 22.05.2015 могла становити 241566 грн., так як звіт про оцінку майна, складений ПП «Черкаський центр надання послуг» за замовленням потерпілого ОСОБА_7 від 15.09.2015 (а.с.229 т.1), згідно якого визначено наближену до ринкової вартість станом на 23.05.2015 племінного коня клички «Флай», породи Гановерська, гнідої масті, 2004 р.н. в розмірі 250219 грн. носить рекомендаційний характер.

Міра запобіжного заходу обвинуваченим зміні не підлягає.

Термін відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - з 08.09.2015, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 08.09.2015 до дня ухвалення вироку 18.04.2016 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи в розмірі 2814,72 грн. підлягають стягненню з обвинувачених в солідарному порядку.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 1166, 1190 ЦК України, суд -

З а с у д и в:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку - 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки :

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченій ОСОБА_5 залишити попередню - особисте зобов`язання.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 6 (шести ) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду від 29.12.2014 і остаточне покарання призначити у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 08.09.2015.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 08.09.2015 до 18.04.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередню - тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 241566 грн..

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в солідарному порядку в дохід держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 2814,72 грн..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Канівський міськрайонний протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1