Справа № 129/1294/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/173/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу №0000922 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, несудимого, на утриманні дружина інвалід 2-ї групи,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

Установив:
30.11.2015 р. приблизно о 17:30 год. в м. Гайсині на перехресті вул. 1-го Травня Леніна (Грушевського) ОСОБА_4 , керуючи належним ТОВ «ПК «Зоря Поділля» автобусом «ПАЗ» моделі 3205307 д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч вимогам пункту 16.2 ПДР України на регульованому перехресті під час повороту праворуч з мотиву байдужості через необачність не дав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , який по пішохідному переходу на зелене світло переходив проїжджу частину, на яку він повертає, в результаті чого здійснив наїзд на цього пішохода, завдавши тяжких та небезпечних для життя в момент їх заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді синців в ділянці лівого та правого ока, обличчя зліва, крововиливу під кон`юктиву лівого очного яблука, забою головного мозку, перелому лівої лобної кістки.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що 30.11.2015 р. приблизно о 17:30 год. в м. Гайсині на перехресті вул. 1-го Травня Леніна (Грушевського), він керуючи належним ТОВ «ПК «Зоря Поділля» автобусом «ПАЗ» моделі 3205307 д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті під час повороту праворуч через недогляд не дав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , який на зелене світло переходив проїжджу частину по пішохідному переходу, на яку він повертав, в результаті чого здійснив наїзд на цього пішохода, який отримав тяжкі тілесні ушкодження; заподіяну злочином шкоду повністю відшкодував.

Крім визнання вини обвинуваченим його винуватість в скоєнні злочину повністю підтверджується ще й такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 30.11.2015 р. приблизно о 17:30 год. в м. Гайсині на перехресті вул. 1-го Травня Леніна (Грушевського), вона з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 сином ОСОБА_6 по пішохідному переходу на зелене світло переходила вулицю Леніна (Грушевського), ступивши кілька кроків, відчула удар, впала, піднявшись побачила автобус на пішохідному переході, біля його правого переднього колеса лежав її син з побитою головою, а водій ОСОБА_4 говорив, що усвідомлює свою вину; приїхали лікарі, забрали сина, поклали в реанімацію, на другий день завезли в м. Вінницю; шкоду ОСОБА_4 повністю відшкодував;

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 30.11.2015 р. в м. Гайсині бригада лікарів виїхала на виклик на ДТП, яке відбулося на перехресті біля магазину «Каштан», був дощ, темно, перехрестя неосвітлене, потерпілий лежав на проїжджій частині біля автобуса у свідомості, скаржився на головний біль, виділялась кров з вух, вони надали потерпілому допомогу, доправили в ЦРЛ, де його поклали в реанімацію, на місці ДТП потерпілий ОСОБА_6 сказав, що його вдарила машина, дорожньої розмітки він не бачив, бо було темно, дощ; мама ОСОБА_6 була в шоковому стані, медичну допомогу їй не надавали;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 30.11.2015 р. в м. Гайсині вони приїхали на виклик до магазину «Каштан», був дощ, темно, перехрестя неосвітлене, потерпілий лежав на проїжджій частині біля автобуса у свідомості, говорив, що нічого не пам`ятає, на лобі у нього була гематома, виділялася кров із вуха та носа, вони надали потерпілому допомогу, доправили в ЦРЛ; матері ОСОБА_6 медичну допомогу не надавали;

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 30.11.2015 р. в м. Гайсині швидка допомога виїхала на виклик на ДТП, яке відбулося на перехресті біля магазину «Каштан», був дощ, темно, перехрестя неосвітлене, потерпілий лежав на проїжджій частині біля автобуса у свідомості, водій автобуса був у шоці і казав, що зненацька вибігла людина; автобус від тротуару знаходився на відстані 1,5 м.;

- протоколом огляду місця події від 30.11.2015 р. з фотоілюстраціями та схемою дорожньо-транспортної пригоди, з яких видно, що в м. Гайсині на перехресті вул. 1-го Травня Леніна (Грушевського) автобус «ПАЗ» моделі 3205307 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , на регульованому перехресті під час повороту праворуч не дав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , який по пішохідному переходу на зелене світло переходив проїжджу частину, на яку він повертає, в результаті чого здійснив наїзд на цього пішохода (а.с.а.с.32-42);

- протоколом огляду автобуса «ПАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.44) та постановою про його прилучення до справи речовим доказом (а.с.45);

- висновком судово-автотехнічної експертизи № 66а від 09.02.2016 р. , згідно з яким дії водія автобуса «ПАЗ» моделі 3205307 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 16.2 ПДР України, можливість наїзду у водія автобуса «ПАЗ» моделі 3205307 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 полягала у виконанні ним вимог п. 16.2 ПДР України за умови постійного контролю за рухом автобуса (а.с.а.с.49-51);

- висновком судово-медичної експертизи № 28 від 16.02.2016 р., за яким ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого та правого ока, обличчя зліва, крововиливу під кон`юктиву лівого очного яблука, забою головного мозку, перелому лівої лобної кістки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення (а.с.а.с.57-58);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 94 від 30.11.2015 р., згідно з яким у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено (а.с.43).

Зазначені докази в свої сукупності та взаємозв`язку між собою і обставинами справи поза розумним сумнівом і неспростовно доводять мотив, мету і винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Обираючи покарання ОСОБА_4 суд, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його покарання обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, відсутність судимості, повне відшкодування шкоди, позитивну репутацію, наявність на утриманні інваліда 2-ї групи.

За таких обставин та з урахуванням тяжкості скоєного ним злочину стосовно ст. 12 КК України суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від основного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не вчинить нових злочинів та виконає покладені на нього обов`язки.

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення прав керування всіма транспортними засобами, як про це заявила прокурор, суд виходить з засад виваженості та справедливості, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави у приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) і пропорційним (не становити особистого надмірного тягаря) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлов проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Також суд бере до уваги, що санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає альтернативні варіанти застосування додаткового покарання, даючи можливість суду з врахуванням конкретних обставин справи і особи обвинуваченого його не призначати.

Сторона захисту акцентувала увагу на тому, що ОСОБА_4 злочин скоїв уперше і поза станом алкогольного сп`яніння, не має судимості, вину визнав повністю і щиро розкаявся, повністю відшкодував шкоду потерпілій стороні, має позитивну репутацію та інваліда 2-ї групи на утриманні, а водійська праця є єдиним прийнятним для його віку, освіти, фаху і стану здоров`я джерелом здобуття засобів до існування, яких буде неминуче позбавлено у разі застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

За таких обставин позиція прокурора є непереконливою, а позиція сторони захисту про відсутність законних підстав для призначення додаткового покарання цілком обґрунтована, оскільки позбавлення прав керування транспортними засобами позбавить обвинуваченого легальних засобів до існування, що є непропорційним, свавільним і неприпустимим.

Вартість судово-автотехнічної експертизи № 66 від 12.01.2016 р. р. загальною сумою 491,04 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення прав керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст. 75 КК України від призначеного основного покарання ОСОБА_4 звільнити, якщо протягом іспитового строку тривалістю три роки він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 491,04 грн. витрат за проведення судово-автотехнічної експертизи.

До набуття вироком законної сили засудженому запобіжний захід не обирати.

Речові докази:

- автобус «ПАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 залишити ТОВ «ПК «Зоря Поділля».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб.

Суддя: