ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3039/16-к
Провадження № 1-кс/210/723/16

"01" липня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

заявника: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_5 від 03 червня 2016 року, про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного службового розслідування, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся громадянин ОСОБА_3 із вищевказаною скаргою, яка останнім вмотивована тим, що 10 червня 2016 року йому поштою за вихідним №17/2-444 вих.16 від 03 червня 2016 року, надійшла постанова слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_5 від 03 червня 2016 року, про відмову у задоволенні його клопотання від 02 червня 2016 року, про проведення повторного службового розслідування.

Вказану постанову вважає необґрунтованою та незаконною з тих підстав, що інформація наведена слідчим ОСОБА_5 у постанові від 03 червня 2016 року, не відповідає дійсності.

Вказував на те, що до свого клопотання від 02 червня 2016 року він додав копію листа про проведення повторної службової перевірки за підписом слідчого ОСОБА_6 , в якому слідчий вказує на необ`єктивність та односторонність перевірки від 12 травня 2014 року, та просить міністра МВС України, - ОСОБА_7 , провести повторну службову перевірку.

Зазначав, що вказаний лист слідчого ОСОБА_6 є в матеріалах кримінального провадження №0000275, та досі нікуди не направлявся, що підтверджується відсутністю на вказаному листі дати та вихідного номеру, тому вважає, що посилання слідчого ОСОБА_5 на те, що повторна перевірка саме за цією вимогою проводилась, не відповідає дійсності. Вважає, що саме у в зв`язку із односторонністю та необ`єктивністю перевірки від 12 травня 2014 року, виникла необхідність у проведенні повторної службової перевірки.

На підставі викладеного просив скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_5 від 03 червня 2016 року, про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного службового розслідування, та зобов`язати слідчого ОСОБА_5 призначити повторне службове розслідування в рамках кримінального провадження №0000275.

Присутній у судовому засіданні заявник ОСОБА_3 надав пояснення по суті справи, підтримав скаргу у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ній, просив слідчого суддю її задовольнити.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував вважаючи її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Слідчий ОСОБА_5 , рішення якого оскаржується в порядку ст.303 ч.1 КПК України, до суду не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, відповідно до положень ст.306 ч.3 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000275, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000275 від 18 листопада 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364 ч.1, 365 ч.2, 366 ч.1, 374 ч.1 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 , в котрому останній має статус потерпілого.

02 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до другого слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області із клопотанням про призначення повторної службової перевірки стосовно дій слідчого СВ Криворізького відділу поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

До вказаного клопотання ОСОБА_3 додано копію клопотання слідчого в особливо важливих справах СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області юриста 1-го класу ОСОБА_6 , адресованого на ім`я міністра внутрішніх справ України ОСОБА_7 , в котрому слідчий просить останнього провести повторне службове розслідування у зв`язку із необ`єктивністю та односторонністю висновку службової перевірки від 12 травня 2014 року, котра надійшла до прокуратури Дніпропетровської області 23 травня 2014 року.

Постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_5 від 03 червня 2016 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02 червня 2016 року, про проведення повторного службового розслідування, було відмовлено.

Однак, із висновками, викладеними слідчим у постанові про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя не може погодитись виходячи із наступного.

Так, вирішуючи скаргу, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.40 ч.1 п.5 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження визначені положеннями КПК України, зокрема ст.303 ч.1 п.7 КПК України, передбачено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до положень ст.9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст.91 ч.2 КПК України, процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно із ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 ч.2 КПК України).

Положеннями ст.38 ч.4 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст.28 ч.1 КПК України, кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки.

Аналогічні положення містяться у ст.113 ч.2 КПК України, де зазначено, що процесуальні строки, - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Положеннями ст.116 КПК України також встановлено, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки. Відповідно до ст.220 ч.ч.1, 2 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин, надсилається їй.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий вмотивував відмову в задоволенні клопотання тим, що вищевказаний лист слідчим ОСОБА_6 направлявся у 2013 році, після чого в ході в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000275 призначалося та приєднано до матеріалів кримінального провадження висновки службового розслідування від 26 грудня 2013 року, затвердженого начальником ГУМВС України в Дніпропетровській області, та від 12 травня 2014 року, затвердженого міністром внутрішніх справ України ОСОБА_7 . Порядок призначення та проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України встановлено наказом МВС України №230 від 12 березня 2013 року «Про затвердження Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України». Невідповідність вищевказаних висновків вказаному наказу не встановлено.

Однак, при дослідженні матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що вказаний лист слідчого ОСОБА_6 є в матеріалах кримінального провадження №0000275, при цьому на ньому відсутні дати та вихідний номер листа, а тому посилання слідчого на те, що повторна перевірка проводилась саме за цією вимогою, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Крім того, у постанові про відмову у задоволенні клопотання слідчий вказує на те, що вказаний лист слідчим ОСОБА_6 направлявся у 2013 році, однак з даними висновками суд також не може погодитись, оскільки у ньому слідчий ОСОБА_6 вказує на необ`єктивність та односторонність висновку службового розслідування від 12 травня 2014 року, тобто на останній із висновків.

Враховуючи відсутність в постанові слідчого належного обґрунтування для відмови у задоволенні клопотання про проведення повторного службового розслідування, а також з метою повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги.

На підставі викладеного, та керуючись положеннями ст.ст.303 - 308 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_5 від 03 червня 2016 року, про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного службового розслідування, - задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_5 від 03 червня 2016 року, про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного службового розслідування, - скасувати.

Зобов`язати слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_5 призначити повторне службове розслідування в рамках кримінального провадження №0000275, у відношенні співробітників Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відносно подій, що мали місце 06 та 07 листопада 2013 року при затриманні ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Повний текст ухвали суду оголошено 04 липня 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1