АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/764/15-к Номер провадження 11-кп/786/600/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.185 КК України З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новопетрівка Долинського району Кіровоградської області, громадянин України, освіта середня, одружений, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23.04.2014 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 23.04.2014 року та остаточно, за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1 870 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього стягнуто 2 370 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на прибуток держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 429, 66 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що у листопаді 2014 року, точної дати досудовим та судовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , таємно, повторно, шляхом демонтажу викрав із автомобіля „ГАЗ-53 (САЗ-3507), д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився у дворі домогосподарства ОСОБА_7 в с.Ковердина Балка Шишацького району Полтавської області, новий стартер „Magneton, 9142780/2, 7 кВт/12 в., вартістю 1 870 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в березні 2015 року, точної дати досудовим та судовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , повторно, таємно, шляхом демонтажу викрав з автомобіля „ГАЗ-53 (САЗ-3507), д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився у дворі домогосподарства ОСОБА_7 в с.Ковердина Балка Шишацького району Полтавської області, бувший у використані вакуумний підсилювач гальм, вартістю 502, 72 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, пом`якшивши при цьому покарання на один місяць позбавлення волі, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги того, що обвинувачений одружений, має на утриманні шестеро дітей, а його заробіток є єдиним засобом для існування сім`ї.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та прохав вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинуваченого фактичні обставини провадження та висновки суду про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не оспорюються.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України та визнав його винуватим в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Водночас, доводи обвинуваченого про призначення йому занадто суворого покарання є слушними.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Водночас, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, що є обставинами, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б його обтяжували, виключно позитивну характеристику обвинуваченого, конкретні обставини справи, те, що сума майнових збитків, спричинених злочином, є незначною.

Враховуючи вищенаведене, визначений судом першої інстанції вид покарання є явно несправедливим, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту.

Враховуючи, що нові епізоди злочинної діяльності ОСОБА_7 вчинив в період встановленого йому за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 23.04.2014 року іспитового строку, остаточне покарання слід визначити і за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки попереднє ув`язнення в розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, тому підлягає зарахуванню ОСОБА_7 відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України час перебування його під вартою з 26.04.2016 року до ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України, обравши його у виді 6 місяців арешту.

На підставі положень ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 23.04.2014 року та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26 квітня 2016 року по 14 липня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той же строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4