№ 336/2739/16-к
провадження № 1кп/336/279/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого, -
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України,
22.02.2016 року в період часу з 21.40 год. до 22.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останній множинні удари руками та взутими ногами в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинив ОСОБА_6 :
- синець лівої тім`яно-скроневої області, крововилив в м`які тканини лівої тім`яно-скроневої області і в товщі лівої скроневої м`язи; синець і садно лобної області справа; синець лобної області зліва; синець правої глазничної області; синець лівої глазничної області; синець в області лівої щоки; синець передньої поверхні правої половини грудної клітини в області верхньої частини правої молочної залози; синець передньої поверхні лівої половини грудної клітини в області зовнішньої частини лівої молочної залози; синець і садно в області зовнішньої поверхні правого плеча; синець в області зовнішньої поверхні правого ліктьового суглоба; синець в області зовнішньої поверхні правого передпліччя; синець в області тильної поверхні правої кисті; синець в області передньої поверхні лівого плеча; синець в області задньої поверхні лівого плеча; синець в області задньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя та тильної поверхні лівої кисті; садно в області передньої поверхні правого колінного суглоба; синець в області передньої поверхні середньої третини правої гомілки; садно в області передньої поверхні лівого колінного суглоба; синець в області передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки, які кваліфікуються, окремо так і в сукупності, як легкі тілесні ушкодження;
синець в області правої щоки, крововилив в м`які тканини, перелом нижньої щелепи з права в області кута, синець на правій тім`яно-скроневій області, забійно-рвана рана на межі задньої поверхні правої вушної раковини і правої скроневої області, крововилив в м`які тканини правої тім`яно-скроневої області і товщі правої скроневої м`язи, крововилив під м`які оболонки тім`яної та скроневої часток правої півкулі головного мозку, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості;
закриту тупу травму грудної клітки з множинними переломами ребер і подальшим розвитком шоку, що підтверджується виявленням крововиливів у м`яких тканинах у проекції 3-7-го ребер справа по середньоключичній лінії, 5-10 ребер з права по лопатковій лінії, 3-8 ребер зліва по середній пахвовій лінії; переломів 3-7-го ребер з права по середньоключичній лінії, 5-10 ребер з права по лопатковій ліній, 3-8-го ребер зліва по середній пахвовій лінії з розривами пристінкових плевр в проекції 7-го ребра праворуч по лопатковій лінії і 6-го ребра зліва по середній пахвовій лінії, а також морфологічних ознак шоку вираженого поширеним набряком, мікроциркуляторних розладів у головному мозку; венозного повнокров`я, спазму і дистонії інтрамуральних артерій, поширеного фрагментацією міоцитів, проміжного набряку в серці; ділянок гострої емфіземи в легенях, нерівномірного кровонаповнення нирки, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, від допиту його у якості обвинуваченого відмовився.
Вивчивши обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Потерпіла ОСОБА_7 в суді пояснила, що вона є двоюрідною сестрою обвинуваченого та племінницею ОСОБА_6 . Про обставини вчиненого кримінального правопорушення їй нічого не відомо. Повідомила суду, що ОСОБА_6 мешкала разом з її синами ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . ОСОБА_6 систематично вживала спиртні напої. Коли обвинувачений був дитиною, мати часто ображала його та застосовувала відносно нього фізичне насилля. У її присутності обвинувачений ніколи не бив матір. Потерпіла позитивно охарактеризувала обвинуваченого, просила сурово його не карати.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком з яким вона має двох спільних дітей. ОСОБА_6 часто виживала алкогольні напої, в стані сп`яніння поводила себе агресивно, конфліктувала з чоловіком, обвинуваченим та свідком. Мати ображала ОСОБА_5 , іноді намагалась вдарити його. ОСОБА_5 протягом останнього року не вживав спиртні напої, іноді висловлював невдоволення тим, що мати та його брат ОСОБА_8 вживають алкоголь. Востаннє свідок зустрічалась з ОСОБА_5 вранці 22.02.2016 р., а ввечері цього ж дня обвинувачений телефонував їй, та повідомив, що їде додому. Обставини вчинення злочину свідкові не відомі.
Відповідно до рапорту оперативного чергового Шевченківського ВП ОСОБА_10 , 22.02.2016 р. о 22.10 год. по телефону зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , що мешкає АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 про те, що чоловік біля дому кидається на нього з кулаками (т.1 а.с.228).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.02.2016 р. з ілюстраційними таблицями до нього (т.1 а.с.111-130) у присутності понятих та спеціаліста була оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_1 , де були виявлені та вилучені куртка чорного кольору з РБК; бюстгальтер з РБК; чотири фрагменти полімеру бежевого кольору з РБК; виріз ковдри коричнево-сірого кольору з РБК; 2 змиви РБК та контроль до них; виріз скатертини з РБК; ланцюжок з металу білого кольору та хрестик з металу жовтого кольору; 5 слідів СПУ; гумовий предмет чорного кольору, які постановами слідчого від 22.03.2016 р. (т.2 а.с.22-23), від 25.03.2016 р. (т.2 а.с.25-26), від 12.05.2016 р. (т.2 а.с.29-30) визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
ОСОБА_8 , будучи допитаним в суді у якості свідка пояснив, що обвинуваченому він доводиться рідним братом, а ОСОБА_6 його мати, всі разом вони мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 22.00 годині 22.02.2016 р. до додому прийшов обвинувачений. Свідок та ОСОБА_6 в цей час знаходились в будинку. Брат відразу почав чіплятись до нього, висловлюючи невдоволення тим, що свідок вживав спиртне. В процесі конфлікту ОСОБА_5 наніс свідкові два удари, один з них рукою в область голови, а другий ногою в живіт. В цей час, намагаючись захистити ОСОБА_8 , в бійку втрутилась ОСОБА_6 , попрохала обвинуваченого не чіпати брата. Коли ОСОБА_5 відволікся на матір, свідок не одягаючись відповідно порі року, схопивши мобільний телефон, вибіг з будинку, сховався за дерево, що розташоване через вулицю навпроти будинку, приблизно за 15-20 метрів від хвіртки будинку, звідки з мобільного телефону став викликати співробітників міліції і спостерігати за входом до двору. Потім зателефонував ОСОБА_11 , попрохав того прийти. Приблизно через 30-40 хвилин свідок помітив проїжджаючий неподалік від двору поліцейський автомобіль, вибіг з-за дерева та зупинив співробітників, з якими разом пройшов до будинку. ОСОБА_11 підійшов до двору, коли вже під`їхала патрульна машина. В будинку свідок на підлозі однієї з кімнат побачив матір, а в іншій кімнаті на ліжку спав ОСОБА_5 . На матері ОСОБА_8 помітив тілесні ушкодження. В будинку, окрім ОСОБА_6 та ОСОБА_5 нікого не було, в той час коли свідок знаходився на вулиці, він спостерігав за хвірткою, на подвір`я ніхто не заходив. Будинок має два входи, але одним з них не користуються, цей вхід був замкнений. Також ОСОБА_8 дав свідчення про те, що у його присутності обвинувачений ніколи не застосовував до матері фізичну силу, між братом, ним та матір`ю виникали конфлікти, в основному через вживання свідком та ОСОБА_6 спиртних напоїв, що дратувало обвинуваченого.
Під час проведення слідчого експерименту від 13.05.2016 р. ОСОБА_8 давав покази аналогічні свідченням, що були дані свідком під час його допиту в судовому засіданні (т.2 а.с.31-38).
ДВД-диск із записом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 (т.2 а.с.76), який визнаний у справі речовим доказом (т.2 а.с.39), був досліджений судом у порядку ст.359 КПК України.
Згідно протоколів огляду місця події та огляду трупа від 23.02.2016 р. (т.1 а.с.138-144, а.с.162-166) в палаті інтенсивної терапії, розташованій по вул..Перемоги, 80 в м.Запоріжжя був виявлений труп ОСОБА_6 , який був оглянутий та в ході огляду було вилучено одяг та зразки для проведення експертиз.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 692 від 23.02.3016 р. (т.1 а.с.152) смерть ОСОБА_6 наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 у стаціонарі КУ «МКЛЕ та ШМД м.Запоріжжя» від шоку та закритої тупої травми грудної клітини з множинними переламами ребер.
З висновку експерта № 692 від 23.03.2016 р. судом встановлено, що смерть ОСОБА_6 наступила в результаті закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер і подальшим розвитком шоку, що підтверджується виявленням крововиливів у м`яких тканинах у проекції 3-7-го ребер справа по середньоключичній лінії, 5-10 ребер з права по лопатковій лінії, 3-8 ребер зліва по середній пахвовій лінії; переломів 3-7-го ребер з права по середньоключичній лінії, 5-10 ребер з права по лопатковій ліній, 3-8-го ребер зліва по середній пахвовій лінії з розривами пристінкових плевр в проекції 7-го ребра праворуч по лопатковій лінії і 6-го ребра зліва по середній пахвовій лінії, а також морфологічних ознак шоку вираженого поширеного набряку, мікроциркуляторних розладів у головному мозку; венозного повнокров`я, спазму і дистонії інтрамуральних артерій, поширеного фрагментацією міоцитів, міжуточного набряку в серці; ділянок гострої емфіземи в легенях, нерівномірного кровонаповнення нирки, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 . Окрім вказаних тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 були спричинені також легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження. Всі пошкодження утворились від дії тупих предметів або при травматичних взаємодіях об тупі предмети в короткий проміжок часу. Ідентифікуючі особливості травмуючих предметів в пошкодженнях не відобразились, що не виключає можливості їх утворення від ударів руками, взутими ногами.
При судово-імунологічній експертизі встановлено, що рідка кров трупа ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0.
При судово-токсикологічній експертизі, в крові від ОСОБА_6 виявлено етиловий алкоголь в концентрації 2,5 проміле, така концентрація етилового спирту при житті могла відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.153-161).
З урахуванням характеру тілесних ушкоджень у потерпілої, остання, за висновком експерта, нетривалий проміжок часу, що рахується на хвилини, можливо десятки хвилин, могла вчиняти активні дії, у тому числі самостійно пересуватись, кричати та кликати на допомогу.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про те, що потерпіла не була застигнута зненацька, незнайомою особою, а тілесні ушкодження їй були завдані у приміщенні будинку безпосередньо на місці виявлення тіла.
З показів свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що свідок покинув будинок, коли в ньому залишились обвинувачений та загибла, між якими відбувалась сварка. Весь час до прибуття співробітників поліції, він в умовах вуличного освітлення спостерігав за входом до подвір`я. Сторонніх осіб за цей час ОСОБА_8 не помічав. Коли разом зі співробітниками поліції свідок зайшов до будинку, там знаходились лише ОСОБА_6 та обвинувачений.
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлено, що 23.02.2016 р. о 02.00 год. ОСОБА_5 був оглянутий лікарем ЗОНД, перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.44).
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.02.2016 р. (т.1 а.с.229-231) судом встановлено, що обвинувачений був затриманий 23.02.2016 р. о 02.30 год. на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, у зв`язку з тим, що сукупність очевидних ознак на одязі та місці події вказали на те, що саме ОСОБА_5 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_6 . Слідчим, у присутності понятих було здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено: брюки зі слідами РБК; куртка спортивна чорного кольору; светр синього кольору; футболку чорного кольору; кросівки чорного кольору. ОСОБА_5 від підпису відмовився, а захисник зауважив, що зі слів обвинуваченого при затриманні у нього було вилучено мобільний телефон «Нокіа» та мав місце інший час затримання.
Постановами слідчого від 28.04.2016 р. (т.2 а.с.28) та від 12.05.2016 р. (т.2 а.с.29-30) одяг, вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_5 брюки джинсові, куртка спортивна, светр, футболка та пара кросівок, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Висновками експертів № 546 від 01.03.2016 р. (т.1 а.с.172) та № 528 від 26.02.2016 р. (т.1 а.с.174), встановлена групова належність крові ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Згідно висновків експертів № 533 від 22.03.2016 р. (т.1 а.с.176-178), № 536 від 11.03.2016 р. (т.1 а.с.180-183), № 1017 від 10.05.2016 р. (т.1 а.с.185-187) в слідах на нічній сорочці, безрукавці, в змиві з підлоги, вирізі з ковдри, вирізі з скатертини, з поверхні холодильника, куртці, майці, бюстгальтері, на трьох з чотирьох фрагментах пластмаси з підлоги знайдена кров людини, що не виключає походження крові у тому числі від потерпілої ОСОБА_6 та (або) ОСОБА_5 при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Походження крові від ОСОБА_8 виключається.

Згідно висновку експерта № 534 від 10.03.2016 р. (т.1 а.с.199-201), в змивах з кистей обох рук трупа ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини, що не виключає походження крові від самої потерпілої ОСОБА_6 та (або) від ОСОБА_5 , за наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент вчинення злочину. Походження крові від ОСОБА_8 виключається.

Згідно висновку експерта № 532 від 14.03.2016 р. (т.1 а.с.193) в змивах на марлі з правої та лівої рук ОСОБА_8 наявність крові не встановлена.

Згідно висновку експерта № 138 від 16.03.2016 р. (т.1 а.с.203-205), при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту кистей рук трупа ОСОБА_6 знайдена кров людини, встановити статеву належність якої не виявляється можливим. При встановленні групової належності крові був виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає походження крові від самої ОСОБА_6 та (або) від ОСОБА_5 , за наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент вчинення злочину. Походження крові від ОСОБА_8 виключається.

З висновку експерта № 681 від 13.04.2016 р. (т.1 а.с.189-191) судом встановлено, що на куртці ОСОБА_5 (об`єкти № 1,3,4), його светрі (об`єкти № 5,6) та штанах (об`єкти № 8,9) встановлена наявність крові людини, і виявлений лише антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогематиглютинином анти-А і анти-В, у тому числі від самого ОСОБА_5 та (або) потерпілої ОСОБА_6 . Походження крові від ОСОБА_8 виключається. В об`єкті № 2 на куртці ОСОБА_5 та на його футболці (об`єкт № 7) наявність крові не встановлена.

Відповідно до висновку експерта № 535 від 10.03.2016 р. (т.1 а.с.195-197), в змиві з кисті правої руки ОСОБА_5 встановлена наявність крові людини, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_6 та (або) від самого ОСОБА_5 , за наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент вчинення злочину. Походження крові від ОСОБА_8 виключається.

Згідно висновку експерта № 247 від 12.05.2016 р. (т.1 а.с.209-211), при судово-цитологічному дослідженні пари кросівок (об`єкти №1-3) знайдена кров людини, встановити статеву належність якої не виявляється можливим. При встановленні групової належності знайденої крові в об`єктах № 1-3 був виявлений антиген Н та в об`єкті № 3 ізогематиглютинини анти-А та анти-В, що не виключає походження крові від ОСОБА_6 та (або) від ОСОБА_5 , за наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент вчинення злочину. Походження крові від ОСОБА_8 виключається.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 219 від 04.05.2016 р. (т.2 а.с.67-71), ОСОБА_8 розладів психічної діяльності не виявляв та не виявляє в цей час. У період здіснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними.

Досліджені судом докази в сукупності логічні, послідовні, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Аналізуючи наведене, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, які перевірені доказами, суд дійшов до висновку, що кожен досліджений у судовому засіданні доказ та їх сукупність у взаємозв`язку дають підстави для висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

ОСОБА_5 в суді під час роз`яснення йому суті обвинувачення вину визнавав частково, в подальшому відмовився від допиту у якості обвинуваченого.

На підставі показів свідка ОСОБА_8 , відсутності слідів зламу замків вхідних дверей, перебування обвинуваченого в будинку на момент затримання, суд прийшов до висновку, що на момент спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 він знаходився у будинку по АДРЕСА_1 разом з потерпілою.

Наявність на куртці ОСОБА_5 , його светрі та штанах, а також кросівках, які були вилучені після затримання обвинуваченого, слідів крові людини, походження якої не виключається від ОСОБА_6 , що могло утворитися при їх безпосередній близькості під час спричинення тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, вказує на те, що ОСОБА_5 перебував біля ОСОБА_6 під час спричинення їй тілесних ушкоджень, які могли бути завдані, згідно висновку експерта № 692 від ударів руками та взутими ногами.

Речі, вилучені у ОСОБА_5 , були доставлені експерту в упакованому та опечатаному виді, без порушень цілісності упаковки.

Висновки досліджених в судовому засіданні експертиз, компетентність експертів, обвинуваченим та його захисником не оспорювались.

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_5 № 649 від 23.02.2016 р., на тілі останнього виявлені крововилив в області правої кисті, рана в області 5 пальця правої кисті, крововиливи в області правого плеча та передпліччя, в проекції 5-8 ребер праворуч, які виникли від дії тупого(тупих) предметів, а в області грудної клітини від дії тупого предмета з обмеженою по ширині травмуючою поверхнею, які за давністю утворення не протирічать строку, вказаному ОСОБА_5 , котрий пояснював експерту, що 22.02.2016 р. в нічний час (коли уточнити не може), в будинку, де мешкає, наносив удари руками (куди уточнити не може) відомій жінці (своїй матері). Від будь-кого тілесних ушкоджень не отримував. (т.2 а.с.59)

При співбесіді з експертамипсихіатрами ОСОБА_5 пояснював, що «22 лютого цього року випив 300 гр. горілки, додому прийшов увечері, мати була п`яна, з нею поспілкувався, ліг спати о 22 год. у своїй кімнаті, у хаті був ще брат, прокинувся від того, що мене ногами штовхали співробітники міліції, знаю, що матір забрали у лікарню, я її не бив».

Тобто, ОСОБА_5 не заперечував факт спілкування з матір`ю на грунті розпиття алкоголю.

Далі, за висновком експертів, неохоче вступає в бесіду. На питання, що стосуються матеріалів кримінальної справи дратується, дає афективні реакції. Свою провину не визнає, натякає на брата: «Він був у хаті… він несамовитий…коли я прийшов, тільки поспілкувався з матір`ю з приводу її стану сп`яніння…потім спав».

Як в процесі досудового розслідування, так і в процесі розгляду кримінального провадження судом, не здобуто жодних доказів причетності ОСОБА_8 до вчиненого злочину, і навпаки, зібрані у справі докази, спростовують таку версію обвинуваченого.

Судом встановлено, що тілесні ушкодження матері ОСОБА_5 наніс в ході раптового виниклого конфлікту, пов`язаного з вживанням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 алкогольних напоїв.

При розслідуванні обставин та мотивів злочину орган досудового розслідування з показів свідків встановив, що потерпіла, як і обвинувачений за рік до подій, зловживали алкоголем, між ними систематично відбувалися сварки.

Допитані в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_12 пояснювали, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 протягом тривалого періоду виникали конфлікти, які іноді переростали в бійку. В основному ініціатором сварок була ОСОБА_6 .

Таким чином, відносини між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , які складалися тривалий час та супроводжувалися діями і висловами насильницького характеру, були підґрунтям неприязних відносин, наслідком яких стало заподіяння обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Захист в обґрунтування недоведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину посилався на неповноту судового слідства, яка полягає у тому, що судом не був допитаний сідок обвинувачення ОСОБА_11 .

Такі твердження сторони захисту не ґрунтуються на нормах діючого КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом; суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ст.327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, заслухавши думку учасників судового провадження, суд призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка завила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового розгляду.

Суд, на виконання вищевказаної норми КПК України, тривалий час сприяв стороні обвинувачення у виклику свідка ОСОБА_11 шляхом направлення СМС-повідомлень на номер мобільного телефону свідка, шляхом направлення судових повісток за місцем його мешкання, а також, за клопотанням прокурора, шляхом постановлення ухвал про примусовий привід. Згідно рапорту о/у Шевченківського ВП свідок ОСОБА_11 перебуває за межами території України.

З наведеного суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення, в порушення ст.327 КПК України, не забезпечила явку свідка ОСОБА_11 та закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами без його допиту.

Покази свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні не досліджувались та в основу обвинувального вироку, у відповідності до ч.4 ст.95 КПК України, не покладені.

Крім того, у порядку ст.358 КПК України, судом були дослідженні письмові документи, які хоча й належні до матеріалів цього провадження, проте не містять інформації про обставини, що підлягають доказуванню в межах судового розгляду, тому не згадуються судом на обґрунтування обвинувачення, визнаного судом доведеним.
З описаних міркувань суд не згадує на користь обвинувачення висновок експерта № 402-д від 22.03.2016 р. (т.1 а.с.218-223), висновок експерта № 518-д від 06.04.2016 р. (т.2 а.с.3-12), висновок експерта № 517-д від 07.04.2016 р. (т.2 а.с.15-21).
Пояснення свідка захисту ОСОБА_12 , який є дядьком обвинуваченого, про те, що ОСОБА_6 зловживала спиртними напоями, з дитинства ображала та застосовувала до обвинуваченого фізичне насильство, не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки вони не стосуються предмета доказування у даному кримінальному провадженні, а свідчать лише про взаємовідносини між матір`ю та сином, про які свідкові відомо до осені 2015 р.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, які перевірені доказами, суд прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.121 ч.2 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, наслідки злочину - настання смерті, що є невідворотнім, та враховує відомості про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання, розлучений, має двох неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку у нарколога, раніше не був судимий (т.2 а.с.45-58).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого і загиблої, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім задля досягнення цілей кримінального покарання та убезпечення суспільства від можливих протиправних посягань обвинуваченого, необхідно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі, що відповідає тяжкості скоєного злочину.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, а саме витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, суд прийшов до висновку, що на підставі ст.ст.122, 124 КПК України, документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз в сумі 439,80 грн. (т.1 а.с.217), 527,76 грн. (т.2 а.с.2), 527,76 грн. (т.2 а.с.14), що разом складає 1495,32 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого, на досудовому розслідуванні був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжений до 17.12.2016 р.включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.

Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час знаходження ОСОБА_5 під вартою в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі з 23 лютого 2016 року по день ухвалення вироку 22 листопада 2016 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити у виді тримання під вартою.

Речові докази:

виріз ковдри сіро-коричневого кольору з нашаруванням РБК; виріз скатертини з нашаруванням РБК; марлевий тампон зі змивом РБК та контроль до нього з бокової поверхні холодильника; марлевий тампон зі змивом РБК та контроль до нього з підлоги; зрізи вільних кінців нігтьових пластин пальців обох рук ОСОБА_6 ; матеріалі для можливого ДНК дослідження; змиви з кистей обох рук у підозрюваного ОСОБА_5 ; змиви з кистей обох рук свідка ОСОБА_8 ; змиви з кистей обох рук у трупа ОСОБА_6 ; кофту без рукавів, нічну сорочку, джинсові штани та виріз ковдри з нашаруванням РБК; бюстгальтер з нашаруванням РБК, майку з нашаруванням РБК; зразки крові ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ; чотири фрагменти полімеру бежевого кольору; 5 слідів папілярних узорів, передані на зберігання до камери схову Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;

пару кросівок, передані за зберігання до катери схову Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області, які належать ОСОБА_5 , передати ОСОБА_5 за належністю;

3 дактокарти з відбитками пальців рук на ім.»я ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , один ДВД-диск із записом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1495,32 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, -у той же строк після отримання копії вироку.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя