Справа №478/1587/16-к пров. №1-в/478/926/2016
У х в а л а

15 липня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
представника спостережної комісії
при Казанківській РДА ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції спільне подання адміністрації Казанківської ВК №93 та спостережної комісії Казанківської РДА Миколаївської області стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, засудженого: 1) 15.12.2006 року Котовським міським судом Одеської області за ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років, звільненого 29.08.2008 року на невідбутий строк 1 рік і 7 місяців; 2) 11.03.2009 року за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.289, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 3 місяці з конфіскацією всього належного йому майна, початок строку: 28.12.2008 року; кінець строку: 24.12.2016 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
В с т а н о в и в:
З подання вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбуваючи призначене судом покарання зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації Казанківської ВК №93, мав стягнення, які погашено у встановленому законом порядку. Посилаючись на те, що ОСОБА_6 відбув 3/4 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_6 , доводи представника Казанківської ВК №93, представника спостережної комісії при Казанківській РДА, думку прокурора, який вважає подання обґрунтованим, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали подання, суд приходе такого висновку.
Відповідно до ст.81 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2009 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.289, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 3 місяці з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.04.2016 року зараховано засудженомуОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.12.2008 року по 01.04.2009 року за правилами, визначеними абзацом першим ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній за період відбування покарання не довів своє виправлення, а його поведінка та ставлення до праці мали мінливий, нестабільний характер.

З характеристики, затвердженої начальником Казанківської ВК №93, яка міститься в матеріалах подання вбачається, що засуджений ОСОБА_6 до роботи ставиться позитивно, має ряд заохочень, встановлений режим утримання не порушує.

Відповідно до довідки про заохочення дійсно засуджений має 5 заохочень, останнє у виді подяки застосоване до засудженого 20.04.2016 року.

Проте, відповідно до довідки начальника Казанківської ВК №93 від 07.06.2016 року за порушення встановленого порядку відбування покарання засуджений мав 15 стягнень, останнє у виді ПКТ-3 місяці застосовувалось до засудженого 07.07.2015 року, яке погашене в квітні 2016 року.

Відповідно до ч.8 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

На підставі викладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_6 фактично своєю поведінкою не довів того, що став на шлях виправлення, а через деякий період часу поводив себе так, щоб на нього була складена позитивна характеристика з метою дострокового звільнення від призначеного покарання, тобто його позитивна поведінка носить виключно ситуативний характер, що судом не може бути розцінене як те, що він твердо став на шлях виправлення.

Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_6 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому враховуючи тяжкість та спосіб вчиненого ним злочину до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
У х в а л и в:

В задоволенні спільного подання адміністрації Казанківської ВК №93 та спостережної комісії Казанківської районної державної адміністрації миколаївської області про застосування щодо засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя