Справа № 4-113/11
Провадження № 4/346/1/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

представників скаржника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 383, ч.2 ст.384 КК України ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 383, ч.2 ст.384 КК України та просить суд скасувати вищезгадану постанову слідчого та повернути матеріали в прокуратуру області для проведення додаткової перевірки.

Свою скаргу ОСОБА_5 мотивував тим, що слідчим ОСОБА_8 20 травня 2011 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за ч.2 ст. 383 (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину) та за ч. 2 ст.384 КК України (завідомо неправдиве показання)стосовно ОСОБА_9 . Повідомлення про винесену оскаржувану постанову слідчим надіслано йому, ОСОБА_10 , по пошті 03.06.2011 р. Вважає дану постанову такою, що винесена незаконно та необґрунтовано, оскільки слідчий з ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_11 помилково прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_9 немає складу злочину передбаченими зазначеними статтями. Слідчим для встановлення повноти та всебічності в протиправних діях ОСОБА_12 не було проведено ніякої перевірки, а доводи викладені в постанові носять формальний та відписний характер.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 скаргу підтримав та пояснив, що його сестра ОСОБА_13 стала підозрювати свого співмешканця ОСОБА_9 в крадіжках , оскільки крім нього, про потаємні місця де в помешканні зберігались гроші та інші цінності ніхто не знав. Саме страх бути покараним за крадіжки та повертати особисте майно його сестри спонукали ОСОБА_12 до того, щоб через свого знайомого (діючого співробітника ОСОБА_14 ) як спровокувати його на протиправні дії, так і дискредитувати. На момент, коли він зустрівся з ОСОБА_12 і свідки підтвердили, в тому числі і його сестра ОСОБА_15 , що ОСОБА_12 вкрав у неї гроші. Незрозуміло з яких джерел слідчому стало відомо, що він, ОСОБА_10 , обізнаний про те, що ОСОБА_12 крадіжки не вчиняв. Слідчий порушив вимоги ст. 22 КПК України, не допитав свідків, які були присутні у райвідділі міліції при розмові з ОСОБА_12 . Слідчий формально допитав свідків, не відобразив всі обставини, які відбувалися; скорочено, не повно, не всебічно, не об"єктивно досліджував обставини справи, що відображено в протоколі допиту свідка ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Зазначив, що в ході розслідування кримінальної справи ним та адвокатом ОСОБА_19 було заявлено клопотання про допит свідків, працівників міліції, які знаходились у той час у райвідділі. Слідчий отримав два клопотання, на одне з яких виніс постанову, а щодо іншого клопотання не прийняв процесуального рішення. Про те, що ОСОБА_12 говорив неправду, підтверджується рішеннями Богородчанського районного суду після написання ОСОБА_20 заяви в міліцію, котрими неодноразово скасовувались оскаржувані постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_12 . 26 лютого 2013 року Богородчанським районним судом винесено постанову, якою задоволено скаргу ОСОБА_15 на постанову слідчого СВ Богородчанського РВ УМВС України від 02.04.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_12 за ст. 185 КК України та постанову скасовано,а матеріали повернуто прокурору Богородчанського району для проведення додаткової перевірки.

Представник скаржника ОСОБА_21 скаргу підтримав, просив її задоволити.

Слідчий ОСОБА_8 суду пояснив, що ним проводилося досудове розслідування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_10 за ст.ст.364 ч.3 та 189 ч.2 КК України. В ході проведеного досудового слідства ним, слідчим перевірялись покази потерпілого ОСОБА_12 та матеріали надані працівниками внутрішньої безпеки і ним було прийняте рішення про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно потерпілого ОСОБА_12 за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_10 і за дачу завідомо неправдивих показів. Оскільки його протоколзаява і покази повністю підтверджувались зібраними матеріалами кримінальної справи. Доводи, які наводяться ОСОБА_10 не мають ніякого відношення до оскаржвуаної постанови і написаної скарги.

Зазначив, що всі клопотання, які надходили, розглянуті в ході досудового розслідування. В рамках винесення постанов про відмову в порушенні кримінальних справ ним проведено такі слідчі дії як допити, огляди речових доказів, експертизи. ОСОБА_15 допитувалась в рамках кримінального провадження, а також допитувався потерпілий та свідки. При написанні протоколу заяви і допиту, в якості потерпілого ОСОБА_12 попереджено про кримінальну відповідальність, що і було підставою для винесення оскаржуваної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно нього. Вказав, що оскаржувана постанова винесена на основі матеріалів згаданої кримінальної справи, інших матеріалів перевірки не існує. Просить в задоволенні скарги ОСОБА_10 відмовити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та вказав, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України

Заслухавши думку скаржника, його представників, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків, що дана скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_5 від 13 травня 2011 року ( т. 3 а.с.69) останній звернувся до прокурора Івано-Франківської області про те, що відносно нього слідчим прокуратури області ОСОБА_11 порушено кримінальну справу за ст.ст. 364 ч.3, 189 ч.2 КК України на підставі заяви ОСОБА_9 12 травня 2011 року під час розгляду його скарги на вищезазначену постанову, прокурором долучено до матеріалів справи заяву ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_10 на ОСОБА_12 здійснюється як психологічний тиск так і примушування батьками ОСОБА_22 змінити покази стосовно ОСОБА_10 . 22 квітня 2011 року при свідках ОСОБА_12 вибачався перед ОСОБА_10 та вказав що його було схилено працівниками внутрішньої безпеки УБОЗ УМВС в області для того, щоб спровокувати ОСОБА_10 до вчинення посадового злочину і, що саме 12.04.2011 р. саме оперативними працівниками ОСОБА_12 було видано відповідні як технічні засоби для прослуховування так і мобільний телефон для ведення аудіозапису розмов. Крім цього, свідомо за допомогою ОСОБА_9 створюються надумані та протиправні ситуації проти нього з метою як довести надуманість та сфальшованість так би мовити вчинених ним злочинних дій, а в подальшому створити ситуацію для зміни відносно нього міри запобіжного заходу на взяття під варту. Сестра скаржника ОСОБА_23 стала підозрювати свого співмешканця ОСОБА_9 в крадіжках грошей, оскільки крім нього, про потаємні місця де в її помешканні зберігались гроші та інші цінності ніхто не знав. Саме страх бути покараним за крадіжки та повертати особисте майно сестри ОСОБА_10 спонукали ОСОБА_12 до того, щоб через свого знайомого (діючого співробітника ОСОБА_14 ) як спровокувати ОСОБА_10 на протиправні дії так і дискредитувати. Просив провести перевірку вищевказаних доводів, а винних осіб які сфальшували та спровокували порушення кримінальної справи щодо нього - притягти до відповідальності.

Відповідно до відповіді слідчого з ОВС СВ ОСОБА_24 від 19 травня 2011 року (т.3а.с.71) Луцаку повідомлено, про те, що його скарга розглянута та наведені факти будуть перевірені в ході досудового слідства по кримінальній справі № 327769 .

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 травня 2011 року слідчим ОСОБА_24 встановлено, що прокуратурою Івано-Франківської області розслідувалася кримінальна справа №327769 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.3, 189 ч.2 КК України. ОСОБА_10 , працюючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Богородчанського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, маючи спеціальне звання майора міліції, будучи службовою особою - представником влади, переслідуючи корисливі мотиви, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи умисно, в інтересах своєї двоюрідної сестри ОСОБА_13 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, протягом 9-14 квітня 2011 року наполегливо і систематично вимагав у ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 1000 доларів СІНА, які останній ніби-то викрав у ОСОБА_13 , погрожуючи у разі відмови, обмежити його законні права та свободи у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності.

В ході досудового слідства досліджено обставини вчинення ОСОБА_10 злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.2 ст.189 КК України, перевірено показання потерпілого ОСОБА_9 . Вина ОСОБА_10 , у вчиненні інкримінованих йому злочинах доводиться зібраними по даній кримінальній справі доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та інших; матеріалами дослідчої перевірки; протоколом огляду місця події та відеозаписом вказаної слідчої дії; вилученими та оглянутими речовими доказами та іншими зібраними по справі доказами. Покази потерпілого ОСОБА_9 підтверджується зібраними доказами по справі та об`єктивним обставинами вчинення ОСОБА_10 злочинів, передбачених ч.3 ст. 364, ч.2 ст.189 КК України. В ході досудового слідства не встановлено жодних даних, які вказують на наявність ознак злочинів, передбачених ч.2 ст. 383 та ч,2 ст.384 КК України в діях потерпілого ОСОБА_9 .

Слідчий постановив в порушенні кримінальної справи по стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України відмовити на підставі ст.6 ч.1 п.2 КК України.(Т3 а.с.106-107)

Відповідно до ст.94 ч.1 КПК України, приводами до порушення кримінальної справи є заяви та повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним, явка з повинною, повідомлення опубліковані в пресі, безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором ознак злочину.
Згідно з ст.94 ч.2 КПК України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
Відповідно до положення ст. 97 КПК України, по заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2) відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення за належністю.
Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення кримінальної справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше 10 днів, шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб та витребування необхідних документів.
Заява або повідомлення про злочин до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності. При розгляді заяви або повідомлення про злочин відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства особою, до компетенції якої належить вирішення питання по прийняттю рішень зазначених в ст. 97 ч. 2 КПК України, зясовуються у тому числі й наступні обставини, а саме: чи є отримана заява або повідомлення про злочин підставою для порушення кримінальної справи; чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину; за якою статтею або сукупністю статей може бути кваліфіковано такий злочин; чи маються підстави для відмови в порушенні кримінальної справи; якими фактичними даними підтверджуються зазначені обставини; чи є сукупність відомостей про злочин достатньою для прийняття остаточного рішення, передбаченого законом.
При відсутності підстав до порушення кримінальної справи відповідно до вимог ст. 99 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють в порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб. У постанові про відмову в порушенні кримінальної справи має бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялося, не мала місця або, що в неї відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, що виключають провадження в справі. Необхідність мотивувати своє рішення ставить за обов язок органу дізнання, слідчого, прокурора ретельно проаналізувати наявні дані і підвищує їхню відповідальність за ухвалене рішення. Наведення в постанові конкретних даних , що обгрунтовують висновки посадової особи, яка винесла постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, дозволяє більш глибоко і всебчно перевірити правильність цих висновків, а особам, від яких надійшла відповідна заява або повідомлення, навести в скарзі доводи, що показують помилковість і незаконність рішення про відмову в порушенні кримінальної справи.
Як встановлено судом, постановою слідчого з ОВС СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20.05.2011 року відмовлено в порушенні кримінальної справистосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. При цьому, слідчий , відмовляючи в порушенні кримінальної справи - на підставі ст. 6 п. 2 КПК України невиконав вимог ст. ст.97,99 КПК України.
Згідно ст. 97 КПК України розгляд заяви про злочин полягає в належній перевірці відомостей про злочин і прийняття по її результатам відповідного рішення.
В оскаржуваній постанові відсутні мотивовані дані факту перевірки по заяві ОСОБА_5 стосовно відмови в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 383, ч.2 ст.384 КК України.

Враховуючи викладене вважаю, що постановуслідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України слід скасувати і матеріали справи надіслати прокурору Івано-Франківської області для проведення додаткової перевірки.
На підставі наведеного та керуючись ст.94,97,99,236-1 КПК України ,-

П о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, задовольнити.
Постанову слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, скасувати та повернути матеріали до прокуратури Івано-Франківської області для організації проведення додаткової перевірки.
На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1