УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №1-138/12 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 року
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2016 року,
постановою Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2016 року кримінальну справу стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України направлено прокурору Коростенської місцевої прокуратури для організації додаткового розслідування.
Своє рішення суд мотивував тим, що суд позбавлений можливості контролю за розшуком підсудного ОСОБА_7 та проведенню розшукових заходів відносно останнього, а тому справу слід повернути прокурору для організації додаткового розслідування.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2016 року про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України на додаткове розслідування та направити кримінальну справу на новий судовий розгляд в суді І інстанції.
В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню. Зазначає, що Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» не передбачено повноважень суду щодо здійснення контролю за розшуком підсудного ОСОБА_7 та проведення розшукових заходів відносно нього.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 22.06.2012 року близько 23 години ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна, переконавшись що його ніхто не бачить та його дії залишаються непоміченими, за допомогою металевого штиря шляхом віджиму двох навісних замків таємно проник до магазину, який розташований у АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав чуже майно, а саме гроші у сумі 91 грн., чим спричинив останній матеріальний збиток на вищевказану суму. Крім цього, викрав чотири пляшки горілки ємкістю 0.5л. «Хортиця» вартість однієї пляшки 30 грн.80 коп на суму 123 гр. 20 коп. та пляшку горілки «Горілочка» ємкістю 0.25 л. вартістю 15 грн. 10 коп., які належали ОСОБА_9 та знаходилися на зберіганні у вищезазначеному магазині, заподіявши при цьому останній матеріальний збиток на загальну суму 138 грн.30 коп.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.
11.10.2012 року постановою Олевського районного суду Житомирської області підсудного оголошено в розшук.
17.06.2016 року під час попереднього розгляду справи з метою перевірки ефективності проведення розшуку підсудного ОСОБА_7 судом прийнято рішення про витребування розшукової справи та огляду її в судовому засіданні, однак відповідно до листа Олевського відділення поліції суду відмовлено в наданні розшукової справи для огляду в судовому засіданні.
Із кримінальної справи вбачається, що підсудний на час надходження справи до суду постійного місця проживання не мав.
Відповідно до листів прокурора Олевського району (а.с. 166,182,189,192,199) неодноразово виявлялись недоліки щодо проведення розшукових заходів по розшуку підсудного ОСОБА_7 .
Згідно ч.1ст.246 КПК України 1960 року суд своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду
Оскільки суд І інстанції позбавлений можливості контролю за розшуком підсудного ОСОБА_7 та проведенню розшукових заходів відносно останнього і усунення зазначених порушень вимог КПК України 1960 року, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції.
Згідно ч.1 ст.370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.
Без участі підсудного суд першої інстанції позбавлений можливості розглянути дану справу по суті.
Зазначене порушення вимог кримінально-процесуального закону на думку колегії суддів є істотним та таким, що не може бути усунуто у судовому засіданні, а навпаки перебування матеріалів справи на додатковому розслідуванні дасть можливість прокурору здійснити об`єктивний та ефективний контроль за розшуком обвинуваченого.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню а постанова Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2016 року залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 379 ч.2, 365, 366 КПК України 1960 року, апеляційний суд -
апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Судді: