Провадження № 1-«кс»/522/2286/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
Як зазначає прокурор, досудовим розслідування встановлено, що мешканець міста Одеси займався виготовленням та продажем підроблених свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження слідує, що мешканець м. Одеси виготовив документи на наступні транспортні засоби:
- НОМЕР_1 полупричеп «Монтракон»;
- НОМЕР_2 автомобіль «Renault Megane»;
- НОМЕР_3 автомобіль «BMW 325»;
- НОМЕР_4 автомобіль «Renault Megane»;
- НОМЕР_5 автомобіль «Renault Megane»;
- НОМЕР_6 автомобіль «Jeep Grand Cherokee»;
- НОМЕР_7 автомобіль «Jeep Grand Cherokee»;
- 000-13 ВМ автомобіль «Audi Allroad»;
- НОМЕР_8 автомобіль «BMW 730»;
- НОМЕР_9 автомобіль «Mercedes-Benz 300 Е»;
- НОМЕР_10 автомобіль «Mercedes-Benz 320»;
- НОМЕР_11 автомобіль «Mercedes-Benz S500»;
- НОМЕР_12 автомобіль «BMW 730»;
- НОМЕР_13 автомобіль «Volkswagen Jetta»;
- НОМЕР_14 автомобіль «AUDI А-6»;
- НОМЕР_15 автомобіль «Opel Vectra»;
- НОМЕР_17 автомобіль «Mercedes-Benz МL 320»;
- НОМЕР_18 автомобіль «AUDI А-6»;
- НОМЕР_19 - автомобіль «AUDI А-6»;
- НОМЕР_20 автомобіль «AUDI А-6»;
- НОМЕР_21 автомобіль «AUDI А-6»;
- НОМЕР_22 автомобіль «AUDI 80»;
- НОМЕР_23 автомобіль «AUDI 80;
- НОМЕР_24 автомобіль «BMW 318»;
- НОМЕР_25 автомобіль «BMW 325»;
- НОМЕР_26 автомобіль «BMW 318»;
- НОМЕР_27 автомобіль «BMW-525»;
- НОМЕР_28 автомобіль «BMW-525»;
- НОМЕР_29 автомобіль «BMW-525»;
- НОМЕР_30 автомобіль «Volkswagen Passat В5»;
- НОМЕР_31 автомобіль «Volkswagen Passat В5»;
- НОМЕР_32 автомобіль «Volkswagen Golf 4»;
- НОМЕР_33 автомобіль «Ford Escort»;
- НОМЕР_18 автомобіль «Mercedes-Benz МL270»;
- НОМЕР_34 автомобіль «Mercedes-Benz 220»;
- НОМЕР_35 автомобіль Skoda Octavia.
Згідно клопотання, здійснюючи процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, процесуальним керівником 18 лютого 2014 року в порядку ст. 36 КПК України ініційовано проведення перевірки щодо встановлення місцезнаходження транспортних засобів (у кількості 52 одиниць), а також перевірки відповідності встановленим зразкам та діючому законодавству реєстраційних документів зазначених транспортних засобів.
Постанова прокурора від 18.02.2014 про доручення перевірки направлена для виконання начальнику УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

На виконання вказаної постанови працівниками УДАІ різних областей затримано транспортні засоби та за фактами підробки документів і незаконного знищення ідентифікаційних номерів транспортних засобів внесено відомості в ЄРДР.

Водночас, відповідно до інформації УДАІ ГУМВС України в Одеській області слідує, що станом на 01.09.2015 співробітниками Державтоінспекції затримано 58 транспортних засобів вказаних у постанові прокурора. При цьому декілька транспортних засобів затримано з однаковими державними номерними знаками, а саме: «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_20 9 авто, БМВ 525, реєстраційний номер НОМЕР_29 7 авто, «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_14 6 автомобілів, «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_19 5 автомобілів, «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_21 5 автомобілів, «Фольцваген Пассат Б5», реєстраційний номер НОМЕР_31 автомобілі, Форд Ескорд» - 3 автомобілі, «БМВ 318», реєстраційний номер НОМЕР_24 2 автомобілі, «БМВ 325», реєстраційний номер НОМЕР_25 2 автомобілі, «БВМ 318, реєстраційний номер НОМЕР_26 2 автомобілі, «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_35 2 автомобілі.

В той же час слід зазначити, що усіма вказаними транспортними засобами керували різні особи у яких немає підтверджуючих документів на право власності зазначених автомобілів.

Зважаючи на викладене, на думку прокурора, є достатні підстави вважати, що на території України переміщуються й інші транспортні засоби, які мають аналогічні реєстраційні номерні знаки, що вказані у постанові прокурора.

Крім того, під час розслідування призначені трасологічні експертизи транспортних засобів, за результатами яких експертами встановлено первинні (заводські) ідентифікаційні номери транспортних засобів.

Відповідно до інформації УДАІ ГУМВС України в Одеській області транспортні засоби (23) у яких встановлено первинні ідентифікаційні номери на території України не реєструвались та в розшуку не перебувають.

Таким чином є достатні підстави вважати, що усі транспортні засоби з реєстраційними номерними знаками вказаними в постанові прокурора переміщено через державний кордон незаконно, без сплати відповідних митних платежів та інших зборів передбачених діючим законодавством.

Разом з цим, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що транспортні засоби, ключі від них, свідоцтва про їх реєстрацію є предметом вчинення злочину та в подальшому будуть використані як доказ у кримінальному провадженні.

В той же час, у зв`язку з необхідністю встановлення всіх фактичних обставин необхідно мати постійний доступ до вказаних транспортних засобів.

В свою чергу повернення, не заборона використання та розпорядження транспортними засобами, ключами від них та свідоцтвами про їх реєстрацію, може призвести до їх зникнення, втрати або пошкодження, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід.

Вказане в тому числі може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні.

Окрім цього, в зв`язку із тим, що досудове розслідування проводиться СУ ГУНП в Одеській області, під час розслідування може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих дій за участю вказаних транспортних засобів зазначених у постанові прокурора від 18.02.2014, ключами від них та свідоцтвами про їх реєстрацію, а тому після встановлення місця перебування та затримання транспортних засобів потрібно їх транспортувати до установ підприємств, організацій, що мають дозвіл на здійснення послуг, пов`язаних із забезпеченням відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей, вилучених у рамках кримінальних проваджень, а також безхазяйних речей та майна, що переходить у власність держави та розташовані в м. Одесі.

Враховуючи, що вказані транспортні засоби, ключі від них та свідоцтва про їх реєстрацію мають доказове значення по даному кримінальному провадженню і можуть бути використані як докази, а також те, що є достатні підстави вважати, що вищезазначені транспортні засоби, ключі від них та свідоцтва про їх реєстрацію, у разі не накладення арешту можуть бути приховані, змінені або знищенні, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, прокурор просить надати дозвіл на затримання та накласти арешт на транспортні засоби:

- НОМЕР_1 полупричеп «Монтракон»;

- НОМЕР_2 автомобіль «Renault Megane»;

- НОМЕР_3 автомобіль «BMW 325»;

- НОМЕР_4 автомобіль «Renault Megane»;

- НОМЕР_5 автомобіль «Renault Megane»;

- НОМЕР_6 автомобіль «Jeep Grand Cherokee»;

- НОМЕР_7 автомобіль «Jeep Grand Cherokee»;

- 000-13 ВМ автомобіль «Audi Allroad»;

- НОМЕР_8 автомобіль «BMW 730»;

- НОМЕР_9 автомобіль «Mercedes-Benz 300 Е»;

- НОМЕР_10 автомобіль «Mercedes-Benz 320»;

- НОМЕР_11 автомобіль «Mercedes-Benz S500»;

- НОМЕР_12 автомобіль «BMW 730»;

- НОМЕР_13 автомобіль «Volkswagen Jetta»;

- НОМЕР_14 автомобіль «AUDI А-6»;

- НОМЕР_15 автомобіль «Opel Vectra»;

- НОМЕР_16 автомобіль DAF, модель 95430;

- НОМЕР_17 автомобіль «Mercedes-Benz МL 320»;

- НОМЕР_18 автомобіль «AUDI А-6»;

- НОМЕР_19 - автомобіль «AUDI А-6»;

- НОМЕР_20 автомобіль «AUDI А-6»;

- НОМЕР_21 автомобіль «AUDI А-6»;

- НОМЕР_22 автомобіль «AUDI 80»;

- НОМЕР_23 автомобіль «AUDI 80;

- НОМЕР_24 автомобіль «BMW 318»;

- НОМЕР_25 автомобіль «BMW 325»;

- НОМЕР_26 автомобіль «BMW 318»;

- НОМЕР_27 автомобіль «BMW-525»;

- НОМЕР_28 автомобіль «BMW-525»;

- НОМЕР_29 автомобіль «BMW-525»;

- НОМЕР_30 автомобіль «Volkswagen Passat В5»;

- НОМЕР_31 автомобіль «Volkswagen Passat В5»;

- НОМЕР_32 автомобіль «Volkswagen Golf 4»;

- НОМЕР_33 автомобіль «Ford Escort»;

- НОМЕР_18 автомобіль «Mercedes-Benz МL270»;

- НОМЕР_34 автомобіль «Mercedes-Benz 220»;

- НОМЕР_35 автомобіль Skoda Octavia, ключі від них та свідоцтва про їх реєстрацію, заборонивши користуватися та розпоряджатися останніми.

Надати дозвіл на транспортування зазначених автомобілів до установ підприємств, організацій, що мають дозвіл на здійснення послуг, пов`язаних із забезпеченням відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей, вилучених у рамках кримінальних проваджень, а також безхазяйних речей та майна, що переходить у власність держави, які розташовані в м. Одесі.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку прокурора, ознайомившись з матеріалами, доданими до клопотання, вважаю необхідним у задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В порушення вимог ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено належним чином відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном.

Як вбачається з матеріалів, наданих в обґрунтування клопотання про накладання арешту, за кримінальним провадженням № 0000276 за ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 1 ст. 358, 361 ч. 2 КК України, про підозру нікому не повідомлено.

Матеріали кримінального провадження прокурором у судовому засіданні не надано.

Згідно пункту 2.6 розділу 2 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене, правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру».

Зважаючи на вищенаведене, приходжу до висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, прокурором не доведені достатні підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Вимоги прокурора щодо надання дозволу на затримання зазначених транспортних засобів, виходять за межи розгляду клопотання, поданого в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, про арешт майна.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000276 від 11.10.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 289 ч. 3, 290, 358 ч. 1, 361 ч. 2 КК України - відмовити.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя
15.02.2016