Єдиний унікальний номер:343/551/16-к
Номер провадження: 1-в/0343/230/16
У Х В А Л А
іменем України
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
16 березня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області клопотання Долинського виправного центру № 118 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Адміністрація Долинського ВЦ № 118 УДПтС України в Івано-Франківській області звернулася в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області ОСОБА_4 підтримав клопотання та пояснив, що засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. За час відбування покарання отримав чотири заохочення та три стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, працює, сумлінно виконує свої обов`язки, ввічливо та з повагою ставиться до персоналу адміністрації, врівноважений, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .
У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не прибув, причину неявки суду не повідомив, однак подав рішення та протокол спостережної комісії, згідно яких комісія не погодила клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 у зв"язку з вчиненням ним важкого злочину.
Засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання та пояснив, що бажає, щоб його умовно-достроково звільнили, оскільки він став на шлях виправлення, що довів своєю працею. Порушення, за які на нього накладалися дисциплінарні стягнення, вважає незначними. Він є громадянином Молдови, однак має намір після звільнення проживати з престарілою бабусею в Чернівецькій області.
Заслухавши представника адміністрації виправного центру, пояснення засудженого, висновок прокурора, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Вироком Суворовського районного суду м. Одеса від 11.02.2009 року, який ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 05.05.2009 року залишено без змін, ОСОБА_5 визнаний винним за ст. 115 ч. 1 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 10 років. З ОСОБА_5 стягнуто на користь держави 9061,43 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання з 14.08.2008 року за вчинення особливо тяжкого злочину. У зв"язку з проведеними йому перерахунками на підставі ст. 72 КК України (час слідування під вартою до Долинського ВЦ та час його попереднього ув"язнення) 3/4 частини терміну покарання - 03.05.2015 року, фактично невідбута частина покарання станом на 16.03.2016 року становить 1 рік 7 місяців 19 днів.
Як вбачається з наданих суду матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній був 4 рази заохочений за сумлінну поведінку, однак тільки 2 рази за ставлення до праці, інші 2 рази за участь у спортивних змаганнях. Крім того на нього накладалися і 4 стягнення, які хоч і зняті на час розгляду справи в суді, однак не можуть залишитися поза увагою суду. Засуджений байдуже ставиться до них, вважає порушення такими, що не заслуговують на увагу. Водночас він і не висловлює розкаяння з приводу вчиненого ним злочину - жорстокого позбавлення життя людини. ОСОБА_5 працевлаштований. Однак з витрат, які були стягнуті з нього за вироком суду, він погасив тільки 357,18 гривень. Непогашена сума боргу становить 8704,25 грн., що також свідчить про його байдужість до постановленого рішення суду. Він є громадянином Молдови, дозволу на постійне проживання в Україні не має, до засудження офіційно ніде не працював, на час вчинення злочину проживав в орендованій квартирі в м.Одеса, хоча пояснює, що його родичі проживають у Чернівецькій області, відповідно подальші стягнення на користь держави буде важко здійснити. Крім того, в матеріалах особової справи маються відомості про те, що в р. Молдова відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було порушено кримінальну справу за ст. 217 ч.1 КК РМ.
Згідно психологічних характеристик засудженого у нього відсутнє відчуття вини, байдужий до оцінки своїх дій оточуючими, самовпевнений та не може об"єктивно оцінити ситуацію, схильний до ризику, авантюризму, безпечний у вчинках, егоцентричний, належить до людей, які хочуть отримати від життя перш за все насолоду, а в пошуках задоволення часто не бачать межі між дозволеним та забороненим.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги той факт, що засуджений був чотири рази заохочений, однак і чотири рази на нього накладалися стягнення. Заохочення послужили підставою заміни засудженому невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі. Його психологічна характеристика не дає підстав вважати, що він готовий до самокерованої правослухняної поведінки. У характеристиці та клопотанні Долинського ВЦ відсутні відомості про наявність ще одного стягнення, поступлення виконавчих листів в установу, що свідчить про приховування такої інформації від суду. Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці у Долинському ВЦ не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Саме такої думки притримувалися і члени спостережної комісії при Долинській РДА, які не погодили клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .
Таким чином, дані про особу засудженого та вищеописані обставини не дають суду достатніх підстав дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Висновок суду про заміну йому невідбутої частини покарання на обмеження волі, на думку суду, в даний час є для засудженого достатньою преференцією в умовах утримання. Можливо він і став на шлях виправлення, проте його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України та ст.ст.537-539 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Долинського виправного центру № 118 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: