Справа № 149/871/14-к
Провадження №1-кс/149/109/14
У Х В А Л А
іменем України
01.04.2014 року м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_4 про арешт майна, внесеного в кримінальному провадженні № 0000697 від 10.11.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітан міліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Хмільницької міжрайпрокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно автомобіль "ВАЗ 2103", 1976 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, перевезення та збут особливо небезпечних наркотичних засобів, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину повторно, та вказані дії предметом яких були особливо небезпечні наркотичні засоби. Досудовим розслідуванням у межах даного кримінального провадження, внесеного в ЄРДР № 0000697 від 10.11.2013р., встановлено, що наркотичний засіб канабіс підозрюваний ОСОБА_6 перевозив з с. Липки Старосинявського району Хмельницької області автомобілем ВАЗ 2103, 1976 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , і збував його в м. Хмільнику та в с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області. Даний транспортний засіб під час огляду місця події було тимчасово вилучено в ОСОБА_6 та поміщено на територію Хмільницького МВ.

Враховуючи те, що вказаний автомобіль використовувався як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та з метою запобіганню його зникненню, втрати або пошкодженню, чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий звернувся до суду з відповідним клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб ВАЗ 2103, 1976 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності (користуванні) підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Інші викликані особи у судове засідання не з`явилися, що згідно ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Заслухавши доводи слідчого, вивчивши матеріали поданого клопотання та долучені до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для накладення арешту на майно виходячи із наступного.

Відповідно до статті 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2 ст. 167 КПК України, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно зі статтею 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, встановлено, що органом досудового розслідування здобуті дані про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про що внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та користувався автомобілем ВАЗ 2103, 1976 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 для перевезення наркотичного засобу з метою його збуту з с. Липки Старосинявського району Хмельницької області в м. Хмільник та с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області.

У свою чергу вищевказаний транспортний засіб не є особистою власністю підозрюваного, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.07.1985р., останній зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 являється лише його фактичним користувачем, а не юридичним власником. Тобто, даний автомобіль не може бути об`єктом можливої конфіскації майна ОСОБА_6 , оскільки за ним не зареєстрований.

Крім того, незважаючи на те, що ОСОБА_6 користувався даним транспортним засобом при перевезені наркотичних засобів з метою їх збуту, однак він не є безпосереднім засобом чи знаряддям вчиненого злочину, так як використовувався підозрюваним виключно як засіб пересування. Вилучений автомобіль не є предметом злочинного посягання та речовим доказом по справі, не містить на собі слідів злочину, а його арешт не обумовлений необхідністю забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскацією майна, про що вже наголошувалося вище.

Слідчим не доведено, що відсутність арешту на вилучений автомобіль перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню даного кримінального провадження та зумовить настання будь-яких негативних наслідків.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданого клопотання.

На підставі вищевикладене, керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 310 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - автомобіль ВАЗ 2103, 1976 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів після її оголошення, а особами, які не були при її оголошенні - протягом п`яти днів після отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1