Справа № 196/954/16-к
№ провадження 1-кп/196/109/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 в смт. Царичанка Дніпропетровської області угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000426 від 20.09.2016 року стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2016 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиць Степова та Південна в селі Селянівка Царичанського району Дніпропетровської області, разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 розпивали спиртні напої.

У подальшому, цього ж дня, близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, під час спільного розпиття спиртного з ОСОБА_5 , попрохав останнього передати йому мобільний телефон марки "Nomi i 181" чорного кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта № 2130 від 09.09.2016 року складає 354 грн. 78 коп.

Після чого, з прохання ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 пішов до магазину.

Реалізуючи злочинний намір ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи довірчі відносини та зловживаючи довірою ОСОБА_5 , залишив собі мобільний телефон марки "Nomi i 181" чорного кольору, який належить ОСОБА_5 . Після чого утримуючи мобільний телефон при собі, з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим мобільним телефоном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

13 вересня 2016 року слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України.

16 вересня 2016 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області разом з угодою про примирення надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який внесений в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 000426 від 20.09.2016 року. Справу призначено до розгляду.

04 листопада 2016 року під час підготовчого судового засідання обвинувачений та потерпілий заявили клопотання про затвердження угоди про примирення від 15.09.2016 року.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, а також погодився з призначенням покарання за ст. 190 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 190 ч. 1 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений зазначив, що угода про примирення укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що угода про примирення, яка укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 на цій стадії процесу може бути затверджена.

Так, згідно ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про примирення від 15.09.2016 року відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 запевнив, що йому повністю зрозумілі роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч. 5 ст.474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, суд переконався, що ОСОБА_4 зрозумілі наслідки укладення та затвердження вказаної угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд дійшов переконання, що визначене угодою покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень, відповідає вимогам чинного законодавства.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд дійшов висновку, що мобільний телефон марки "Номі-і 181" червоного кольору, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 , слід залишити володільцю.

В межах даного кримінального провадження експертизи проводились, витрати відсутні.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, слід залишити в справі.

Керуючись ч.1 ст.122, ч.1 ст. 314, 369, 370, ч.3 ст. 469, ст. ст. 471, 473 ч. 1, ч. 5 ст. 474 та ст. 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 15.09.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000426 від 20 червня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

Речовий доказ - телефон марки "Номі-і 181" червоного кольору, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 , залишити володільцю.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, залишити у справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1