Справа № 462/8309/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/72/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
у кримінальному провадженні № 0000114 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України

з участю :
секретаря ОСОБА_6 прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2015 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та організаційно-господарськими функціями строком на 3 роки.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вироком ЗАБОЛОТОВСЬКОГО засуджено за те, що він, 01 березня 2011 року, займаючи посаду директора ЛКП « Нове » та будучи службовою особою, всупереч вимог ч. 2 ст. 17 Закону України « Про оренду державного та комунального майна » за якою « У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором », та вимог п. 7.2.4 додатку № 6 « Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова », затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 897 від 7.06.2007, відповідно до якого « Здавати об`єкт оренди у суборенду іншим особам чи організаціям лише за письмовим погодженням з Орендодавцем », достовірно знаючи про необхідність отримання наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради на укладення договору суборенди із СПД ОСОБА_10 , підписав та скріпив печаткою підприємства Угоду № 1/03 з вищевказаним суб`єктом підприємницької діяльності про надання в суборенду нежитлового приміщення по вул. С. Петлюри, 2 «а» в м. Львові, внісши завідомо неправдиві відомості про наявність такого наказу, що мало наслідком безпідставне зайняття та використання вказаного приміщення комунальної власності СПД ОСОБА_10 ..
В апеляційній скарзі і доповненнях до неї захисник ОСОБА_9 , покликаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження через відсутність в діях ЗАБОЛОТОВСЬКОГО складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування вказує на невірну оцінку судом першої інстанції дій ОСОБА_5 , відсутність у його діях суб`єктивної сторони даного складу злочину, оскільки в момент підписання угоди про продовження суборенди нежитлового приміщення він не усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки, та не бажав їх настання. Зауважує, що суд не взяв до уваги того, що вже готовий текст угоди СПД ОСОБА_10 взяла в Управлінні комунальної власності, який принесла на підпис ОСОБА_11 , і помилково прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_11 підписав угоду з таким змістом щодо наказу, то він усвідомлював неправдивий характер внесених у неї відомостей, що є припущенням, на яких не може ґрунтуватися вирок. Стверджує, що суд не навів у вироку належних і допустимих доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, а тому вважає, що суд не довів наявність в його діях складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 її вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Прокурор з апеляційною скаргою не погодився і просив залишити її без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про зміст вироку і доводи апеляційної скарги, думки сторін щодо апеляції, пояснення обвинуваченого щодо обставин справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, обговоривши наведені в апеляції доводи, встановила наступне.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_5 у тому, що він, являючись службовою собою вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

За змістом даної норми кримінального закону внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей полягає в умисному внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей і передбачає вчинення вказаною службовою особою конкретних активних дій спрямованих на внесення цих неправдивих відомостей.

Між тим, як органом досудового розслідування в обвинувальному акті, так і судом першої інстанції у вироку не конкретизовано та не зазначено, які ж саме неправдиві відомості і в який спосіб вніс до Угоди № 1/03 від 01.03.2011 ОСОБА_11 , та які конкретно активні дії щодо їх внесення у цей документ були ним виконані.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2009 між ЛКП « Нове » Залізничного району м. Львова в особі директора ОСОБА_12 та СПД ОСОБА_10 на підставі наказу Управління комунальної власності № 82-С від 06.10.2009 було укладено угоду № 05-308-154/Ф про передачу останній в суборенду нежитлового приміщення площею 110,8 кв.м. по АДРЕСА_1 строком до 01.03.2011 ( т. 1 а.с. 18, 129, 130 ).

Відповідно до п. 12.1. цієї Угоди, після закінчення строку її дії орендар (СПД ОСОБА_10 ) має переважне право на його продовження.

Згідно п. 13.4. Угоди, у всіх випадках не передбачених Угодою, сторони керуються чинним законодавством України.

Власником вказаного орендованого нежитлового приміщення є Львівська міська рада.
Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України « Про оренду державного та комунального майна » від 10.04.1992, після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.
Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , незадовго до закінчення дії угоди вона звернулась в Управління комунальної власності Львівської міської ради з питанням про продовження оренди займаних нею нежитлових приміщень ЛКП « Нове » де їй виготовили і надали таку саму Угоду про оренду майна, що й попередня, тільки під № 1/03 від 01.03.2011, та сказали звернутися з даною угодою для її оформлення до директора ЛКП « Нове » ОСОБА_8 .. Щодо наказу Управління комунальної власності про дозвіл ЛКП « Нове » про передачу даних нежитлових приміщень у суборенду сказали, що номер такого буде вказаний і уточнений в Угоді пізніше. Категорично ствердила, що вказану Угоду було виготовлено і видано їй на руки при її зверненні в Управління комунальної власності Львівської міської ради і будь-яких даних у зміст Угоди ні вона, ні ОСОБА_8 не вносили.
ЗАБОЛОТОВСЬКИЙ в суді пояснив, що 01.03.2011 закінчувався строк дії Угоди про суборенду майна укладеної між ЛКП « Нове » та СПД ОСОБА_10 від 01.11.2009. 01.03.2011 ОСОБА_10 підійшла до нього з вже готовим текстом Угоди про суборенду майна, який майже не відрізнявся за змістом із попередньою Угодою від 01.11.2009 і, з метою продовження строку дії суборенди займаних нею нежитлових приміщень, просила її завірити. Оскільки із слів ОСОБА_10 дану угоду їй було надано в Управлінні комунальної власності Львівської міської ради, остання орендувала дані приміщення з листопада 2009 року і відповідно до ст. 17 Закону України « Про оренду державного та комунального майна » будь-якої заборони щодо продовження суборенди займаних СПД ОСОБА_10 нежитлових приміщень в ЛКП « Нове » від Управління комунальної власності Львівської міської ради не надходило, він, вважаючи, що вчиняє правомірно, уклав дану угоду з ОСОБА_10 , завіривши її печаткою ЛКП « Нове » та власним підписом. При цьому на відсутність у тексті Угоди номеру наказу Управління комунальної власності про дозвіл на передачу вказаних приміщень у суборенду уваги не звернув, вважаючи, що номер наказу в Угоді не вказаний помилково.
Висновок судово-почеркознавчої експертизи № 6/512 від 22.10.2013 в матеріалах справи не доводить вину ЗАБОЛОТОВСЬКОГО у вчиненні кримінального правопорушення, а лише підтверджує те, що дана угода була ним підписана, що він і не заперечує ( т. 1 а.с. 70 ).

Таким чином, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_11 не мав умислу на службове підроблення офіційних документів, не вносив неправдиві відомості у текст Угоди № 1/03 від 01.03.2011, а при її підписанні 01.03.2011 добросовісно помилявся у правильності своїх дій, вважаючи що вчиняє їх правомірно.
За таких обставин склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у його діях відсутній.
На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого прийшов до неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення і постановив рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Допущена судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження помилка підлягає виправленню.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, при відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається.
Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , а тому вважає необхідним задовольнити її повністю, вирок районного суду скасувати і закрити кримінальне провадження через відсутність в діянні ЗАБОЛОТОВСЬКОГО складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу задовольнити, вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2015 року відносно ОСОБА_5 скасувати і кримінальне провадження по його звинуваченню за ч. 1 ст. 366 КК України закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, через відсутність в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення і з цього дня протягом трьох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4