Справа № 502/914/16-к
УХВАЛА

22 липня 2016 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю : прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання , -

ВСТАНОВИВ :

Постановою прокурора Одеської області від 17.12.2014 року слідчому відділу Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000352 від 29.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000352, 29.07.2014 року до ЄРДР внесені відомості про те , що 28.07.2014 року до чергової частини Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшло повідомлення по телефону ДІМ Татарбунарського РВ ОСОБА_6 про те, що ним було виявлено факт крадіжки невідомими особами металевих труб з трубопроводу дюкера 1 МКр в с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області.

28.03.2016 року заступником керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , повідомлено гр-на

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса , гр-на України, раніше

не судимого, зареєстрованого за адресою :

АДРЕСА_1 , фактично

проживаючого АДРЕСА_2

в тому , що він , в період часу , починаючи з липня по вересень 2014 року, перебуваючи на території земель Дивізійської , Безім`янської , Жовтоярської сільських рад Татарбунарського району Одеської області з метою таємного викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, за допомогою важкої спеціальної техніки , на території земель Дивізійської сільської ради Татарбунарського району організував викрадення металевих труб довжиною 2130 м. діаметром 1220 мм., які є частиною трубопроводу Дунай Дністровської зрошувальної системи та належать Державному агентству водних ресурсів України Одеського обласного управління водних ресурсів Татарбунарського міжрайонного управління водного господарства, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 508.800 грн.

Також ОСОБА_4 підозрюється в тому , що в період з серпня по вересень 2014 року , знаходячись на території земель Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району , організував викрадення металевих труб різної довжини та діаметру, які є частиною трубопроводу Дунай- Дністровської зрошувальної системи, та належать Жовтоярській сільській раді Татарбунарського району , чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 3.578.122 грн.

Також ОСОБА_4 підозрюється в тому , що в період з серпня по вересень 2014 року, він, знаходячись на території земель Безім`янської сільської ради Татарбунарського району, організував викрадення металевих груб різної довжини та діаметрів, які є частиною трубопроводу Дунай Дністровської зрошувальної системи та належать Безім`янській сільській раді Татарбунарського району, спричинивши їй матеріальну шкоду на суму 1.949.603 грн.

Таким чином ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

31.03.2016 року повідомлення про підозру поштою відправлено за адресою реєстрації проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1

19 квітня 2016 року заступник керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою а також з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу до Кілійського районного суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання підозрюваного не виконувалась.

22 липня 2016 року підозрюваний ОСОБА_4 разом з захисником адвокатом ОСОБА_5 сам прибув до Кілійського районного суду Одеської області, де підозрюваний ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

22 липня 2016 року під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор ОСОБА_3 заявив про зміну клопотання , та з урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з зобов`язанням підозрюваного знаходитись за місцем фактичного проживання з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Підтримуючи нове клопотання , прокурор ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину , передбаченого 185 ч.5 КК України. Враховуючи , що зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, вважає наявними зики , визначені в ч.1 ст. 177 КПК України , які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, інших співучасників злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 наполягають на задоволенні клопотання підозрюваного та просять застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши сторони, та дослідивши надані матеріали , слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення вико-нання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) зни-щити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинуваче-ний, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, пере-дбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. /

Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину , за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Дослідженими копіями матеріалів кримінального провадження, наданими прокурором, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Зокрема це підтверджується:

- витягом з кримінального провадження

- протоколами огляду місця події, з фото таблицями,

- протоколами допиту свідків,,

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ;

Стороною обвинувачення також доведена наявність ризиків , передбачених ст. 177 КПК України , - які полягають в тому , що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших співучасників злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином , тобто доведено , що інший запобіжний захід не може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків , в зв`язку з чим слідчий судді вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту таким, що підлягає задоволенню, а клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не підлягає задоволенню , оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належного виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Керуючись ст.ст. 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України , слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_11 , наступні обов`язки :

- за першою вимогою прибувати до слідчого Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області , прокурора та суду.

- без дозволу слідчого , прокурора та суду не залишати місце свого проживання кв. АДРЕСА_3 . в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Ухвала діє два місяця до 22 вересня 2016 року включно.

Контроль за виконанням ухвали підозрюваним покласти на Кілійське ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1