ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005297 від 14.08.2016 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 30.10.2009 Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.06.2012 УДО на 3 місяці 12 днів,

по обвинуваченню за ст. 185 ч. 3 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2016 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_2 , помітив відчиненні двері до під`їзду № 2. В цей час, місці та за вказаних обставин у нього виник злочинний умисел з корисливих мотивів, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного із проникненням у житло із квартири, яка знаходиться у вищевказаному під`їзді. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за вищевказаних обставин, ОСОБА_5 піднявся на 5-ий поверх зазначеного будинку. В подальшому, пересвідчившись в тому, що поряд немає сторонніх осіб та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, тобто вони залишаються таємними, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де виявив, що вони незачинені на замок, ОСОБА_5 незаконно проник до квартири де з однієї з кімнат викрав мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , торгової марки «SопуХреrіаМ5», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 9000 гривень, з сім-картою № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить, та грошові кошти ОСОБА_7 - 5185,00 гривень, 20 доларів, що еквівалентні 497 гривень, та 10 євро, що еквівалентні 279 гривень 44 копійки, а всього 5961 грн. 44 коп.. Після чого утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненими повторно,поєднаному з з проникненням у житло, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 3 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину та надав відповідні показання, щодо обставин вчинення їх. Вказав, що зайшовши у квартиру викрав із сумки телефон та гроші, потерпілих не бачив. В послідуючому майно було повернуто.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочинів щодо викрадення майна потерпілих не оспорює їх, позиція його є добровільною, не оспорюють їх і інші учасники провадження, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи вид та розмір покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані у ст. 65 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

При призначенні виду та розміру покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, характеризується за місцем проживання посередньо, розкаюється у вчиненому, а тому суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню інших злочинів, вид та розмір покарання можна обрати не у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті. Суд також враховує і поведінку обвинуваченого на досудовому розслідуванні, який сприяв у розкритті злочинів потерпілі не настоюють на суворому покаранні, а тому з урахуванням пом`якшуючих обставин суд вважає за можливе обрати покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Цивільні позови не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статей 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк 2 (два) роки. Зобов`язати засудженого повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (уповноваженого органу з питань пробації) на постійне місце проживання за межі України, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції (уповноважений орган з питань пробації).

Запобіжний захід (тримання під вартою) до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, звільнити з під варти в залі суду.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України - з 14.08.2016 по 22.11.2016.

Речові докази: мобільний телефон, гаманець, грошові кошти залишити власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1