Справа № 373/3063/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/279/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 51 03.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001199 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України повернуто прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2016 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001199 щодо ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті не зазначено анкетні відомості потерпілого, хоча відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст.368 КК України № ЄРДР 0001199 внесені за заявою ОСОБА_10 і постанова про відмову у визнанні його потерпілим не виносилась.
Крім того суддя вказав, що в обвинувальному акті не зазначено моменту виникнення попередньої домовленості на вчинення злочину між обвинуваченими, що вказує на неповноту формулювання обвинувачення.
Суддею також зазначено про недотримання органом досудового розслідування основних засад кримінального провадження, зокрема забезпечення права обвинувачених на захист у кримінальному провадженні, оскільки підозра ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України та відповідно ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні № ЄРДР 0001199 не оголошувалась.
Не погоджуючись з даною ухвалою, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 під час досудового розслідування кримінального провадження не визнавався потерпілим та мав статус свідка, оскільки кримінальне провадження за фактом вимагання неправомірної вигоди було зареєстровано на підставі матеріалів УБОЗ ГУ МВС України в Київській області, а не заяви ОСОБА_10 , яка власне стосувалася лише висунення вимоги передачі неправомірної вигоди, а не факту її одержання.

Прокурор також вказує, що твердження суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено факту та часу виникнення попередньої домовленості на вчинення злочину між обвинуваченими є передчасним, оскільки вказані фактичні дані підлягають встановленню під час судового розгляду, а не на стадії судового засідання.

Крім того прокурор зазначає, що у зв`язку з повідомленням ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України та ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні № 0000017 та враховуючи, що матеріали досудового розслідування, що стосувались вказаних підозр виділені у кримінальне провадження № 0001199 то законних підстав для повідомлення про нову чи зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не було, а відомості про повідомлення про підозру обвинувачених містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу; захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заперечили щодо апеляційної скарги прокурора, так як вважають ухвалу суду обгрунтованою та законною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Обвинувальний акт, що є процесуальним документом про закінчення досудового розслідування має містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Інформаційним додатком до обвинувального акту є реєстр матеріалів досудового розслідування
При цьому ч.1 ст.91 КПК України регламентовано, що у кримінальному проваджені підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.
А тому формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим має відображати перелік обставин, що належить до предмету доказування у кримінальному провадженні на підставі вказаних вище приписів ч.1 ст.91 КПК України.
З огляду на дані вимоги закону, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неповноту формулювання обвинувачення ОСОБА_9 за ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_8 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, оскільки в обвинувальному акті відсутні дані про те, коли і за яких обставин ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вступили між собою в злочинну змову і про вчинення яких конкретно діянь вони домовились при їх обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.
При цьому слід звернути увагу на викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за попередньою змовою, правову кваліфікацію даного правопорушення, щодо її відповідності диспозиції ч.3 ст.368 КК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що формулювання обвинувачення ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України та за ч.3 ст.368 КК України ОСОБА_9 не відповідає вимогам ч.1 ст.91 КПК України, у зв`язку з чим є не тільки порушенням вимог кримінального процесуального закону, а й порушенням конституційних прав обвинувачених на захист.
Не безпідставними є і посилання суду першої інстанції щодо недотриманням органом досудового розслідування основних засад кримінального провадження, зокрема, забезпечення права обвинувачених на захист у кримінальному провадженні № 0001199, так як ОСОБА_9 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні № 0001199 не оголошувалась, а це суперечить вимогам ст..276-279 КПК України.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з посиланням суду як на підставу для повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не зазначення в ньому анкетних відомостей потерпілого, що стосується інкримінованого їм кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так ч.5 ст.354 КК України передбачено, що особа, яка запропонувала, пообіцяла або надала неправомірну вигоду, звільняється від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені статтями 354, 368-3, 368-4, 369, 369-2 цього Кодексу, якщо після пропозиції, обіцянки чи надання неправомірної вигоди вона - до отримання з інших джерел інформації про цей злочин органом, службова особа якого згідно із законом наділена правом повідомляти про підозру, - добровільно заявила про те, що сталося, такому органу та активно сприяла розкриттю злочину, вчиненого особою, яка одержала неправомірну вигоду або прийняла її пропозицію чи обіцянку.

Однак звільнення від кримінальної відповідальності не означає, що в її діях немає складу кримінального правопорушення. У зв`язку з цим така особа не може визнаватися потерпілим і претендувати на повернення неправомірної вигоди.

За таких обставин слід визнати, що за даної кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка зазначена в обвинувальному акті, суд передчасно послався на дану обставину як повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а тому її слід виключити з мотивувальної частини ухвали.

На підставі наведеного ухвала суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001199 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2016 року посилання суду, як на підставу для повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для усунення його недоліків, щодо не зазначення в обвинувальному акті анкетних відомостей потерпілого.
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4