УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі в режимі відео конференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 29.04.2015, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, яка має вищу освіту, одружену, має на своєму утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово не працюючій, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої,

обвинувачуваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України,

01.05.2015р. під час досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії якого ухвалою суду було продовжено.

На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_5 , не було завершено до спливу двохмісячного строку тримання його під вартою.

16.03.2016 р., відповідно до вимог ст. 331 КПК України судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, оскільки строк перебування її під вартою закінчується.

Прокурор ОСОБА_8 вважав за можливе продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не зменшилися, а саме те, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 пославшись на те, що обвинувачена ОСОБА_5 на даний час вагітна,та посилаючись на тяжкий перебіг вагітності та існування ризику її переривання захисник вважає, що тримання під вартою загрожує життю та здоров`ю обвинуваченої. Крім того, ОСОБА_5 має двох неповнолітніх дітей, двох престарілих батьків. Також захисник при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою просила врахувати стан здоров`я обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_5 також заперечувала проти продовження строків тримання її під вартою з тих самих підстав.

Захисник ОСОБА_10 підтримав думку обвинуваченої та адвоката ОСОБА_9 посилаючись на відсутність ризиків, передбачених КПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та піддана суду. Стороною обвинувачення надано достатньо доказів для того, щоб вважати таку підозру обґрунтованою.
Оцінюючи наявність ризиків, спробам яких слід запобігти, суд виходить з наступного.
01.05.2015р., ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси обвинуваченій ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

08.05.2015р. ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області залишено без задоволення апеляцію захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_11 , а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.05.2015 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - без змін.
Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду та заважати встановленню істини у справі. З такими висновками погодився апеляційний суд Одеської області, під час перегляду цього рішення. Цей висновок залишився не змінним під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою у судах першої та апеляційної інстанції.
На даний час у суду відсутні підстави вважати, що такі встановленні обставини змінилися, а ризики зменшилися, оскільки це доведено прокурором і стороною захисту не спростовано.
За таких обставин суд доходить висновку, що застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_5 є необхідним.
При цьому, ч.5 ст. 176 КПК України прямо забороняє застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави до особи, яка підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Тобто, законодавець встановив, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 злочинів запобіжний захід може бути застосований виключно у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора про продовження строку такого тримання є обґрунтованими.

Суд не може погодитись з доводами сторони захисту про те, що тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 неможливо у зв`язку з її вагітністю та станом здоров`я з огляду на те, що таке твердження суперечить довідці № 5/12-1904 від 08.02.2016р. начальника ОУВП (21) ) УДПтС України в Одеській області, згідно якої ОСОБА_5 , дійсно вагітна (27 тижнів), отримує відповідне лікування та може приймати участь у судовому засіданні.

Наявність інших захворювань ОСОБА_5 , що унеможливлюють її тримання під вартою стороною захисту не підтверджено. Крім того, всі ці обставини було враховано раніше, при вирішенні питання щодо тримання під вартою обвинуваченої, і на даний час вони не змінилися.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначеної обвинуваченої може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p. 15, §30).
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Разом з цим суд вважає доцільним повідомити начальника ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області про необхідність забезпечити обвинуваченій ОСОБА_5 належні умови тримання та, у разі потреби, достатню медичну допомогу, направивши йому копію цієї ухвали.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 350, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 травня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.2 ст.392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченої ОСОБА_5 , начальнику ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області .

Головуючий - суддя:

Судді: