Апеляційний суд Херсонської області
Справа №11а-689/10 Головуючий в 1-й інстанції Синьогуб М.С.
Категорія:ч.2 ст.121 КК України Доповідач Шевцова В.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року вересня місяця «21» дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Годуна В.А.

суддів: Шевцової В.Г., Сажинова В.В.

З участю прокурора Чепуріної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_1 в інтересах засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та засудженого ОСОБА_2 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від «13» квітня 2010 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,-

за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судимого;

за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в залі суду змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Міської клінічної лікарні експертної і швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя, 69000, вул..Перемоги, 80, , р/р 1613, код банку 813015 УДК Запорізької області м.Запоріжжя 2464 грн. 13 коп. відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4 30000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винуватими і засуджено за те, що вони 02.08.2008 року близько 00 год. 30 хв., знаходячись поблизу входу до кафе «Лаванда», розташованого по вул.Леніна 15 в с.Любимівка Нововоронцовського району у ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів, умисно, з метою заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, за попередньою змовою між собою, діючи спільно і узгоджено, наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя ОСОБА_4, зваливши того на землю, а ОСОБА_3, продовжуючи реалізацію спільного умислу, коли останній підвівся, наніс останньому два удари рукою в обличчя та продовжуючи реалізацію вказаного спільного умислу, перемістившись на відстань близько 30-40 м від кафе «Лаванда» по вул.Леніна у с.Любимівка, схопивши ОСОБА_4 руками за тулуб, звалив його на землю і наніс йому декілька ударів кулаками рук в область обличчя та грудної клітини, а коли той підвівся і у свою чергу звалив ОСОБА_3 на землю, вони діючи спільно і узгоджено, реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_2 ривком звалив ОСОБА_4 на землю і наніс тому кілька ударів кулаком в обличчя, і коли той лежав, доводячи до кінця реалізацію вказаного умислу, діючи з ОСОБА_3 спільно і узгоджено, нанесли потерпілому кулаками рук удари в область обличчя та тулубу, заподіявши спільними діями потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому решітчастої кістки, крововиливу в порожнину решітчастої кістки, забою головного мозку першого ступеню, перелому кісток носа, гайморової пазухи, нижньої і внутрішньої стінки орбіта зліва, контузії лівого ока легкого ступеню,енофтальму лівого ока, посттравматичного синуситу, синців, крововиливів у мякі тканини обличчя, саден, забитих ран обличчя, слизової нижньої губи, травматичних переламів коронок 1 зубу верхньої щелепи праворуч, 1, 2, 6 зубів верхньої щелепи ліворуч, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоровя; синців тулуба, забою грудної клітини без ушкоджень внутрішніх органів, синців, саден обох кінцівок, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; з урахуванням того, що енофтальм ока є наслідком загоювання перелому решітчастої кістки, кісток носу, гайморової пазухи, нижньої і внутрішньої стінки орбіти ліворуч, є непоправним тілесним ушкодженням, для корекції якого необхідне виключно оперативне лікування (косметична операція) і таким, що знівечило обличчя і за цим критерієм є тяжким тілесним ушкодженням.

В апеляціях:

-адвокат ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, вказує на однобічність судового слідства, невірну кваліфікацію діянь ОСОБА_2 ти ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КК України за ознакою спричинення потерпілому непоправного знівечення обличчя, суд не взяв до уваги помякшуючі покарання обставини, а вирок винесено всупереч доказам, які були отримані на досудовому слідстві та суді. Просить вирок скасувати, перекваліфікувати діяння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з ч.2 ст.121 на ч.1 ст.122 КК України, а також помякшити покарання, застосувавши ст.75 КК України;

- з доповненнями засуджений ОСОБА_2 вказує, що вирок є необґрунтованим, оскільки судом було неправильно кваліфіковано його та його брата дії за ч. 2 ст. 121 КК України, а також не була дана повна оцінка фактичним обставинам справи, крім того суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про застосування ст.ст. 69, 75 КК України, не згодний з цивільним позовом, також судом не враховано протиріччя в показаннях потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6. Просить вирок скасувати, в задоволенні цивільного позову відмовити, назначити повторну експертизу відносно потерпілого ОСОБА_4, звільнити його та брата з під варти, а справу направити на додаткове розслідування.

- з доповненнями засуджений ОСОБА_7 вказує на однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, діяння ОСОБА_7 и ОСОБА_2 невірно кваліфіковані за ознакою спричинення потерпілому непоправного знівечення обличчя. Просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

В запереченнях на апеляції захисника засуджених та засудженого ОСОБА_2

А.Ю.:

*прокурор, який брав учать у розгляді справи судом першої інстанції, вказує, що доводи апеляційних скарг не відповідають встановленим і дослідженим в ході судового розгляду справи доказам, а покарання є законним і обґрунтованим, по справі повно, об'єктивно і всебічно досліджено всі обставини та докази, що покладені в основу вироку, а тому підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається. Просить вирок залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення;

*потерпілий ОСОБА_4 також не згоден з доводами апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи, доводи апеляцій та заперечень на апеляцію, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про винність засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину, за який їх засуджено, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджені доказами, яким суд дав належну оцінку, як того вимагає ст. 323 КПК України.

Наведені у вироку докази в обґрунтування винності ОСОБА_2Ю, та ОСОБА_3 у вчиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень по критерію непоправності ушкодження потерпілому ОСОБА_4 є достовірними, достатніми і допустимими, а доводи апеляції про те, що судом дана невірна кваліфікацію дій ОСОБА_2 ти ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України за ознакою спричинення потерпілому непоправного знівечення обличчя надуманими і безпідставними.

Так, згідно висновку експерта № 31/70 від 27.08.09 року, при проведенні експертизи у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження, серед яких, окрім тих, які були зазначені у висновку за № 47/70 від 15.12.08 року, згідно якого ОСОБА_4 причинено середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с. 32-34) було виявлене ще одне тілесне ушкодження, а саме енофтальм лівого ока, що є наслідком загоювання перелому решітчастої кістки, кісток носу, гайморової пазухи, нижньої і верхньої стінки орбіти зліва і який є непоправним тілесними ушкодженням, для корекції якого необхідне виключно оперативне лікування і в судовому порядку може бути визнане таким, що знівечила обличчя і за цим критерієм слід розглядати, як тяжке тілесне ушкодження по критерію непоправності ушкодження (а.с. 188-190).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що візуально на обличчі потерпілого видно «вдавлення» орбіти лівого ока у порівнянні з орбітою правого ока, яке надає обличчю неприємного відштовхуючого та спотворюючого вигляду, судом, на переконання обвинувачення вірно зазначено заподіяне засудженими ОСОБА_2Ю, та ОСОБА_7 тілесне ушкодження, як непоправне знівечення обличчя.

З показань потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що ці тілесні ушкодження завдали йому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при обставинах зазначених у вироку. Самі засуджені як на досудовому слідстві так і в суді вину свою визнавали повністю.

Що стосується доводів апеляцій про невизнання цивільного позову, то вони є безпідставними, оскільки при вирішенні даного питання судом першої інстанції було враховано насамперед тяжкість вчиненого злочину та отриманих тілесних ушкоджень, довготривалість лікування та непоправне знівечення обличчя, а тому задоволений судом першої інстанції позов потерпілого ОСОБА_4 у частині стягнення заподіяної моральної шкоди у сумі 30 тисяч гривень є законним і обґрунтованим.

Таким чином, предметно дослідивши по даній справі матеріали справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у вчиненні умисних легких та тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4, і правильно кваліфікував їх дії за ч. 2 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_7 суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, так і дані, що характеризують осіб засуджених, які характеризуються позитивно, а також пом'якшуючі обставини - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяні потерпілому матеріальні збитки.

Разом з тим засуджені вчинили злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, так як передбачає покарання від семи до десяти років.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції призначив засудженим покарання в у вигляді позбавлення волі в нижчих межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення засуджених і попередження нових злочинів.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що підстав для пом'якшення засудженим покарання із застосуванням ст. 69, 75 КК України немає.

Будь-яких даних про істотне порушення норм кримінально-процесуального законодавства, котрі б безумовно призвели до скасування вироку, у справі не встановлено.

Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції не вказав кримінально-виконавчу установу, в якій засудженим слід відбувати покарання, а тому при виконанні вироку необхідно в порядку ст.ст. 409-411 КПК України вирішити дане питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляції адвоката ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, з доповненнями засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 13 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без зміни.

Суду першої інстанції в порядку ст.ст. 409-411 КПК України визначити установу, в якій мають відбувати покарання засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Головуючий:

Судді: