Справа № 734/540/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1099/2016
Категорія - ч.1 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, пенсіонера, інваліда другої групи, із вищою освітою, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначено йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`ятьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 20 грудня 2015 року до 3 серпня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як встановлено судом першої інстанції, приблизно о 19.30 годині 19 грудня 2015 року ОСОБА_7 , знаходячись в будинку ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень умисно наніс ножем один удар в область шиї ОСОБА_10 , спричинивши йому згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 24 від 28 січня 2016 року тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої половини шиї з пошкодженням підшкіряного м`язу шиї та зовнішньої яремної вени, ускладнених геморагічним шоком ІІ-ІІІ ст., які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2016 року, в якій просить вирок суду змінити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням згідно ст.75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не врахував істотних пом`якшуючих обставин справи, а саме: добровільного відшкодування шкоди потерпілому обвинуваченим. В матеріалах справи міститься розписка про те, що потерпілому відшкодовано матеріальні збитки у повному обсязі і потерпілий в свою чергу не має претензій ні матеріального ні будь-якого іншого характеру, тобто фактично ОСОБА_7 примирився з потерпілим. Також вказує, що обвинуваченому ОСОБА_7 потрібен постійний сторонній догляд та лікування, що неможливо забезпечити в місцях позбавлення волі. Тобто, призначаючи покарання суд не врахував стан здоров`я обвинуваченого. Обираючи покарання суд мав врахувати ступінь тяжкості злочину, обставини кримінального провадження, взаємовідносини обвинуваченого та потерпілого та їх ставлення до події, особу обвинуваченого.

Прокурором подано письмові заперечення проти апеляційної скарги, в якій він просить вирок суду залишити без змін, оскільки він постановлений у відповідності до вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.121, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, визнання вини та щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, його вік та стан його здоров`я, що є обставинами, які пом`якшують покарання і дійшов висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання, яке призначено обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним, що характеризують його особу, та всім обставинам вказаного кримінального правопорушення і є справедливим.

Підстав для призначення покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 04 серпня 2016 року по 12 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4