Справа № 583/963/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17 березня 2016 року за №0000023 про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рибальське Охтирського району Сумської області, громадянки України, освіта середня, тимчасово безробітної, одруженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до постанови окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу (далі ОВК ОВО) № 162 від 10.10.2014 року «Про утворення дільничних виборчих комісій в 162 одномандатному виборчому окрузі» призначена головою дільничної виборчої комісії виборчої дільниці (далі ДВК) №590424, розташованої в приміщенні сільського будинку культури по вул. Миру, 1 в с. Рибальське Охтирського району Сумської області.

Таким чином, ОСОБА_4 працюючи на посаді голови ДВК № 590424 ОВК ТВО №162, здійснювала функції представника влади та була службовою особою, оскільки була наділена організаційно розпорядчими функціями, передбаченими ч. 1, 6 ст. 33, ч. 2 ст. 35, ст. 47 Закону України «Про вибори народних депутатів України», та була суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно п.п. 1-3 розділу II «Порядку нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам окружних і дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України», затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 12.07.2012 року №108, за наявності загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків окружної виборчої комісії, членам дільничної виборчої комісії нараховується та виплачується одноразова грошова винагорода, розмір якої визначається на засіданні дільничної виборчої комісії за поданням її голови та залежить від особистого внеску кожного члена комісії у її діяльність, про що приймається рішення у виді постанови, яка затверджується рішенням окружної виборчої комісії.

Так, голова ДВК №590424 ОСОБА_4 зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, з метою одержання та привласнення грошових коштів у вигляді одноразової грошової допомоги за рахунок бюджетних коштів, в порушення вимог «Порядку нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам окружних і дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України», затвердженого постановою Центральної виборчої комісії №108 від 12.07.2012 року, не збираючи та не проводячи засідання ДВК, особисто склала постанову «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» №5 від 28.10.2014 року про преміювання себе, в якій поставила особистий підпис та підробила підпис секретаря ДВК ОСОБА_6 , скріпила печаткою ДВК №590424.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями, які виразились в підробленні службовою особою офіційних документів, а саме: постанови ДВК ВД №590424 одномандатного округу №162 «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» №5 від 28.10.2014 року, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, а саме внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
В подальшому вищевказаний недостовірний офіційний документ голова ДВК №590424 ОСОБА_4 надала до окружної виборчої комісії №162, на підставі якого Постановою ОВК ОВО №162 від 14.11.2014 року прийнято рішення про нарахування їй одноразової грошової винагороди в сумі 1218 грн.

Фактично ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами у виді одноразової грошової винагороди з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів в розмірі 979,76 грн., які отримала готівкою на підставі відомості про виплату грошей за листопад 2014 року, які обернула на свою користь, чим спричинила матеріальних збитків державним інтересам в особі ОВК ОВО № 162 на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, тобто заволоділа чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

24 березня 2016 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч.1 ст.366 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та беззастережне визнання нею винуватості, інші обставини, що пом`якшують покарання, - вчинення злочинів вперше, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивну характеристику з місця проживання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди застосувати вимоги ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 191 КК України, у вигляді штрафу.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 191 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., з позбавленням права обіймати у виборчих комісіях посади, що пов`язані із виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських повноважень строком на два роки, за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. з позбавленням права обіймати у виборчих комісіях посади, що пов`язані із виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських повноважень, строком на один рік. На підставі вимог ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 узгоджене остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн. з позбавленням права обіймати у виборчих комісіях посади, що пов`язані із виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських повноважень, строком на два роки.

Крім того, згідно умов даної угоди обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним розглянути справу відповідно до положень ст.ст. 472, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, пояснила, що дійсно власноручно склала постанову «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» №5 від 28.10.2014 року про виплату премії на свою користь, хоча це питання для вирішення слід було виносити на засідання комісії, за даним документом отримала 979,76 грн. винагороди. Просила затвердити угоду про визнання винуватості від 24 березня 2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, і не є такими, що не відповідають інтересам суспільства або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд вважає за можливе призначення покарання обвинуваченій із застосуванням ст. 69 КК України, з урахуванням особи ОСОБА_4 , яка є раніше не судимою, наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, таких як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Прокурор вважає, що угода відповідає положенням чинного законодавства і може бути затверджена.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 24.03.2016 року, а обвинувачену ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, і суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до неї до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 березня 2016 року, укладену між прокурором Охтирської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання

за ч. 2 ст. 191 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., з позбавленням права обіймати у виборчих комісіях посади, що пов`язані із виконанням організаційнорозпорядчих та адміністративногосподарських повноважень, строком на два роки,

за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., з позбавленням права обіймати у виборчих комісіях посади, що пов`язані із виконанням організаційнорозпорядчих та адміністративногосподарських повноважень строком на один рік.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять гривень 00 коп.) гривень, з позбавленням права обіймати у виборчих комісіях посади, що пов`язані із виконанням організаційнорозпорядчих та адміністративногосподарських повноважень строком на два роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження у разі відсутності апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1