Справа № 676/1270/16-к
Провадження № 1-кп/676/170/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої цивільного позивача ОСОБА_10 ,
представника потерпілої -
цивільного позивача ОСОБА_11 ,
обвинуваченої цивільного відповідача ОСОБА_12 ,
захисника ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, неодруженої, матері двох малолітніх дітей, раніше судимої Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області:
- 11 грудня 2014 року за ч.1 ст.185, ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.;
- 15 липня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавляння волі на строк один рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку один рік
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_12 в період іспитового строку з 31 січня по 25 березня 2016 року на території м.Кам`янець-Подільського Хмельницької області, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно вчинила ряд крадіжок та крадіжку офіційного документу.
Так, ОСОБА_12 31 січня 2016 року близько 13 год. 00 хв., знаходячись у приміщення магазину «Белеца», що розташований по вул. Першотравнева, 8, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів умисно повторно таємно викрала належну потерпілій ОСОБА_9 жіночу куртку марки FLY вартістю 472грн. 50 коп., чим завдала останній майнову шкоду в зазначеному розмірі.
Також, 10 лютого 2016 року о 04 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні кімнати №7 готельного комплексу «Бастіон», що розташований по вул. Хмельницьке шосе, 9, куди зайшла з метою відшукання своєї куртки, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів умисно повторно таємно викрала належну потерпілому ОСОБА_6 чоловічу синтетичну куртку марки «Barbuda» вартістю 500 грн., в якій знаходилися належний останньому мобільний телефон марки «Nokіа 105» вартістю 306 грн., який був оснащений сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., а також видані на ім`я ОСОБА_6 документи: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серійний номер НОМЕР_4 , талон до водійського посвідчення № НОМЕР_5 , диплом кваліфікованого працівника НОМЕР_6 від 25.06.1999 р., карта платника податків № НОМЕР_3 , медична довідка № НОМЕР_7 , а також належний малолітньому ОСОБА_14 мобільний телефон марки «LGLion» вартістю 3000 грн., який був оснащений сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., що знаходився у тимчасовому користуванні його батька ОСОБА_14 , який у свою чергу передав його на тимчасове зберігання ОСОБА_6 , чим завдала майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 в розмірі 831 грн., а малолітньому ОСОБА_14 - розмірі 3025 грн.
Крім того, 11 лютого 2016 року близько 17 год. 00 хв., знаходячись у торгівельному залі приміщення магазину «Промтовари», що розташований по вул. Першотравневій, 7 «А», скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів умисно повторно таємно викрала належний потерпілій ОСОБА_7 бавовняний комплект постільної білизни вартістю 390 грн., чим завдала останній майнову шкоду в зазначеному розмірі.
Також, 22 лютого 2016 року близько 18 год. 30 хв., знаходячись у приміщені квартири АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , з корисливих мотивів умисно таємно викрала видану на ім`я ОСОБА_8 банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , використовуючи яку того ж дня о 19 год. 02 хв. через банкомат «ПриватБанк» №1659, що розташований по вул. Червоноармійська 42/1, таємно викрала належні потерпілій ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000грн., чим завдала останній майнову шкоду в зазначеному розмірі.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 винність у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала частково та дала поепізодно суду наступні показання.
Так, по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 вину визнала та не заперечила тієї обставини, що дійсно 31 січня 2016 року близько 13 год. 00 хв., знаходячись у приміщення магазину «Белеца», що розташований по вул. Першотравнева, 8, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала жіночу куртку марки FLY, яку того ж дня на території центрального ринку продала незнайомій їй жінці за 150 чи 200 грн. та витратила їх на власні потреби.
По епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 вину визнала частково та дала суду показання, що після спільного вживання, починаючи з 22 год. 9 лютого до 02 год. 10 лютого 2016 року разом з потерпілим ОСОБА_6 , його знайомим ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в барі «Скіф» алкогольних напоїв, продовжили вживання алкогольних напоїв у кафе-барі «Бастіон». Близько 04год. вивила відсутність своєї куртки, яку вона, коли її зняла, передала якомусь чоловіку, однак не пам`ятала кому. Оскільки ОСОБА_6 перед цим пішов відпочивати в кімнату №7, вирішила подивитися, чи не забрав він її куртку. З цією метою разом із ОСОБА_8 та незнайомим їй хлопцем піднялися до кімнати №7, де почали стукати у двері, однак дверей ніхто не відчинив. В цей момент до них підійшов власник готельного комплексу, який своїм ключем відчинив двері кімнати № НОМЕР_9 та передав їй куртку. У зв`язку з перебуванням у стані сильного алкогольного сп`яніння відразу не зрозуміла чия куртка. І лише після того, як в обідню пору прокинулася вдома, виявила, що переплутала куртки. Оглянувши вміст кишень, виявила мобільний телефон марки «Нокіа» та видані на ім`я ОСОБА_6 документи. Згодом куртку продала біля центрального ринку незнайомій жінці за 200грн., а мобільний телефон та документи в неї вилучили працівники поліції. При цьому, ОСОБА_12 категорично заперечила ту обставину, що в куртці ОСОБА_6 був ще один мобільний телефон марки «LGLion», а також ствердила, що умисел на крадіжку майна ОСОБА_6 у неї виник лише тоді, коли вона уже вдома виявила, що помилково забрала не свою куртку. А тому по вказаному епізоду вину визнає частково.
По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 вину визнала та не заперечила тієї обставини, що дійсно 11 лютого 2016 року близько 17 год. 00 хв., знаходячись у торгівельному залі приміщення магазину «Промтовари», що розташований по вул. Першотравневій, 7 «А», скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала бавовняний комплект постільної білизни, який того ж дня біля центрального ринку продала незнайомій їй жінці за 200 грн. та витратила їх на власні потреби.
По епізоду таємного викрадення банківської картки та грошових коштів потерпілої ОСОБА_8 вину визнала та не заперечила тих обставин, що дійсно 22 лютого 2016 року близько 18 год. 30 хв., знаходячись у приміщені квартири АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала в ОСОБА_8 банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанк», яку відразу ж на вулиці передала своєму співмешканцю ОСОБА_18 та сказала йому зняти через банкомат гроші, повідомивши при цьому також ПІН-код до картки, який їй був достовірно відомий, оскільки ОСОБА_8 часто при ній використовувала банківську картку. Через деякий час ОСОБА_18 повернувся та повернув їй банківську картку, яку вона того ж дня розламана та викинула, а також передав 1000грн., які вона витратила на власні потреби.
По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 вину не визнала та дала суду показання, що 25 березня 2016 року близько 11 год. 30 хв. разом із ОСОБА_8 та працівником поліції ОСОБА_19 приїхали до центрального ринку для проведення вилучення викраденої нею в потерпілої ОСОБА_9 жіночої куртки, яку вона продала незнайомій їй жінці на території центрального ринку. ОСОБА_20 сказав, щоб вона покликала ОСОБА_18 , який за попередньою домовленістю мав її очікувати в дворі будинку АДРЕСА_3 . Зайшовши в зазначений двір, ОСОБА_18 не виявила, однак на лавці біля одного з під`їздів виявила сумку для ноутбука, біля якої нікого не було. Тоді вона відразу ж взяла зазначену сумку, та, не оглянувши її вміст, віднесла в кіоск до ОСОБА_21 , а сама пішла на територію ринку, де разом із ОСОБА_19 провели вилучення куртки. Після чого разом із ОСОБА_8 забрали в ОСОБА_21 знайдену нею сумку, покликали ОСОБА_18 , який очікував її в зазначеному вище дворі, та втрьох зайшли в один із під`їздів багатоквартирного житлового будинку, що розташований в сусідньому дворі, де огляну вміст знайденої сумки, в якій виявили оптичну комп`ютерну мишку та ноутбук. Під час перевірки працездатності ноутбука виявили, що в ньому установлений пароль. Після чого вирішили здати ноутбук в ломбард під заставу. Залишивши сумку для ноутбука та оптичну комп`ютерну мишку в тому ж під`їзді, в техносервісі зняли з ноутбука пароль, та відразу ж здали його в ломбард під заставу оформленого на ОСОБА_18 кредитного договору в сумі 8000грн., які вона витратила на повернення боргів, у тому числі відразу ж повернула ОСОБА_8 викрадених у неї з банківської картки 1000грн. Вину по вказаному епізоду не визнає, оскільки вважає, що сумку з ноутбуком вона не викрадала, а знайшла. Також не визнала позовну заяву ОСОБА_10 та просила в її задоволенні відмовити.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_12 винність в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала частково, суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої у вчиненні зазначених судом вище суспільно-небезпечних діяннях повністю підтверджується наступними доказами.
Так, по епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 винність ОСОБА_12 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.
А саме показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що ОСОБА_12 31 січня 2016 року близько 13 год. 00 хв., знаходячись у приміщення магазину «Белеца», що розташований по вул. Першотравнева, 8, в якому ОСОБА_9 здійснює господарську діяльність, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну останній жіночу куртку марки FLY. Також потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що викрадену куртку їй повернули працівники поліції, а тому будь-яких претензій до ОСОБА_12 не має.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 березня 2016 року (т.3 а.с.7), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 повідомила про таємне викрадення в період часу з січня по 25 березня 2016 року невстановленою особою шляхом вільного доступу з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_4 , належної їй жіночої куртки марки FLY.
Даними протоколу огляду місця події від 25 березня 2016 року та доданих до нього таблиць-ілюстрацій (т.3 а.с.9-12), згідно яких оглянуто місце події, яким являється приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_4 , з якого обвинувачена ОСОБА_12 шляхом вільного доступу таємно викрала належну потерпілій ОСОБА_9 жіночу куртку марки FLY .
Згідно із власноручно написаною заявою ОСОБА_22 від 26 березня 2016 року (т.3 а.с.19) остання добровільно видала працівникам поліції викрадену ОСОБА_12 належну потерпілій ОСОБА_9 жіночу куртку марки FLY, яку ОСОБА_22 придбала в кінці січня на початку лютого 2016 року на території міського ринку в ОСОБА_12 ..
Висновком експерта №369т від 31 березня 2016 року (т.3 а.с.26-28) підтверджено ту обставину, що ринкова вартість представленої на експертизу викраденої ОСОБА_12 належної потерпілій ОСОБА_9 жіночої куртки марки FLY станом на 1 січня 2016 року, тобто станом на період вчинення крадіжки, могла становити 472 грн. 50 коп.
Крім того, винність ОСОБА_12 по даному епізоду підтверджується даними, здобутими в ході огляду речового доказу по справі жіночої куртки марки FLY (т.3 а.с.29).
По епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_14 винність ОСОБА_12 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.
А саме показаннями потерпілого ОСОБА_6 , з показань якого в судовому засіданні вбачається, що 10 лютого 2016 року близько 03 год. 20 хв. після тривалого спільного вживання разом із його знайомим ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та її подругами спочатку в барі «Скіф», а потім в кафе-барі «Бастіон» алкогольних напоїв, пішов відпочивати в кімнату №7 готельного комплексу «Бастіон», а коли зранку проснувся, то виявив відсутність в кімнаті належної йому чоловічої куртки марки «Barbuda», в якій знаходилися належний йому мобільний телефон марки «Nokіа 105», який був оснащений сім картою мобільного оператора «Київстар», видані на його ім`я документи: паспорт громадянина України, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, талон до водійського посвідчення, диплом кваліфікованого працівника, карта платника податків, медична довідка, а також мобільний телефон марки «LGLion», який йому перед тим як він мав іти в кімнату відпочивати, залишив на тимчасове зберігання ОСОБА_14 . Після його звернення до власника готельного комплексу та перегляду відеозапису з камер відеоспостереження було встановлено, що куртку викрала ОСОБА_12 . Також потерпілий ствердив, що з переглянутого відеозапису з камер відеоспостереження було чітко видно, що ОСОБА_12 після того, як винесла з кімнати куртку, в приміщенні кафе-бару одягала її та разом із іншими невідомими йому чоловіками оглядали вміст кишень, при цьому оглядали документи, а також мобільний телефон ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні підтвердив показання потерпілого ОСОБА_6 , ствердивши, що дійсно в приміщенні кафе-бару «Бастіон» передавав на тимчасове зберігання належний йому малолітньому сину ОСОБА_23 мобільний телефон «LGLion», яким свідок тимчасово користувався, а пізніше ОСОБА_6 йому повідомив про викрадення телефону.
Показаннями свідка власника готельного комплексу «Бастіон» ОСОБА_24 , з показань якого в судовому засіданні вбачається, що 10 лютого 2016 року близько 04 год. знаходився на робочому місці та за допомогою камер відеоспостереження спостерігав за відвідувачами кафе-бару. На одній із камер відеоспостереження побачив, як до кімнати №7 підійшла обвинувачена разом із ще однією незнайомими йому дівчиною та хлопцем та стукали у двері кімнати. Підійшовши до них, ОСОБА_12 йому повідомила, що хоче забрати з кімнати свою куртку. Тоді він своїм ключем відчинив вхідні двері кімнати № НОМЕР_9 , увімкнув освітлення та побачив, що в ній спав потерпілий ОСОБА_6 . Разом із ним до кімнати зайшла ОСОБА_12 . Розбудивши ОСОБА_6 , він запитав у нього, чи знає він ОСОБА_12 , на що ОСОБА_25 відповів, що знає. Тоді він повідомив ОСОБА_26 , що ОСОБА_12 хоче забрати куртку, на що ОСОБА_6 дав добро. Після цього ОСОБА_12 взяла куртку та вийшла з кімнати. А зранку ОСОБА_6 запитував у нього, де поділася з кімнати його куртка, на що він йому відповів, що ОСОБА_6 сам дозволив її взяти ОСОБА_12 . Після цього вони разом із ОСОБА_6 переглянули відеозапис з камер відеоспостереження, на якому було чітко видно, що ОСОБА_12 після того, як винесла з кімнати куртку, в приміщенні кафе-бару одягала її та разом із іншими невідомими йому чоловіками оглядали вміст кишень. При цьому оглядали документи, а також мобільний телефон, який за параметрами був схожий на мобільний телефон «LGLion».
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила факт спільного вживання разом з потерпілим ОСОБА_6 , його знайомим ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 спочатку в барі «Скіф», а потім в кафе-барі «Бастіон» алкогольних напоїв. Також свідок підтвердила ту обставину, що ОСОБА_12 в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » шукала свою куртку та вважала, що її забрав у номер ОСОБА_6 . З метою відшукання куртки вона разом з ОСОБА_27 піднялися до кімнати №7, в якій відпочивав ОСОБА_6 , та після того, як власник готельного комплексу відчинив двері кімнати №7, ОСОБА_12 винесла з неї куртку. Пізніше ОСОБА_12 повідомила їй, що взяла в номері не свою куртку, в якій виявила мобільний телефон та документи.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні про обставини вчинення крадіжки належного потерпілому ОСОБА_6 та ОСОБА_23 майна нічого не повідомила, разом з тим підтвердила факт спільного вживання разом з потерпілим ОСОБА_6 , його знайомим ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 спочатку в барі «Скіф», а потім в кафе-барі «Бастіон» алкогольних напоїв.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15 лютого 2016 року (т.2 а.с.9,10), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 повідомив про таємне викрадення 10 лютого 2016 року близько 04 год. 10 хв. невстановленою особою шляхом вільного доступу з кімнати №7 готельного комплексу «Бастіон», що розташований по вул. Хмельницьке шосе, 9, належної йому чоловічої куртки, в якій знаходилися два мобільні телефони марки «Nokіа» та «LGLion», які були укомплектовані сім картками мобільного оператора «Київстар».
Даними протоколу огляду місця події від 15 лютого 2016 року та доданих до нього таблиць-ілюстрацій (т.2 а.с.11-12), згідно яких оглянуто місце події, яким являється приміщення кімнати №7 готельного комплексу «Бастіон», що розташований по вул. Хмельницьке шосе, 9, з якої обвинувачена ОСОБА_12 шляхом вільного доступу таємно викрала належну потерпілому ОСОБА_6 чоловічу куртку з мобільними телефонами та документами.
Згідно із власноручно написаною заявою ОСОБА_12 від 16 лютого 2016 року (т.2 а.с.27) остання добровільно видала працівникам поліції викрадені нею в потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokіа» та документи.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29 лютого 2016 року та доданих до нього фототаблиць (т.2 а.с.155-163), згідно яких обвинувачена ОСОБА_12 з участю свого захисника ОСОБА_13 та у присутності понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на неї, в деталях вказала місце та спосіб таємного викрадення належного потерпілому ОСОБА_6 чоловічої куртки.
Факт вчинення обвинуваченою крадіжки належної потерпілому ОСОБА_6 чоловічої куртки з мобільними телефонами та документами об`єктивно підтверджується даними протоколу огляду доказів від 20 лютого 2016 року (т.2 а.с.62) добровільно виданого власником комплексу «Бастіон» ОСОБА_24 (т.2 а.с.60) DVD+R диску, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, які встановлені в приміщенні коридору готельного комплексу «Бастіон», достовірність якого не заперечила в судовому засіданні сама обвинувачена та який був відтворений в судовому засіданні. При цьому із відтвореного відеозапису встановлено, що він здійснювався 10 лютого 2016 року. Відеокамерою, яка встановлена в приміщенні коридору готелю, зафіксовано як обвинувачена відразу ж після того, як в приміщення кімнати №7 зайшов власник комплексу «Бастіон» ОСОБА_24 та увімкнув освітлення, о 04 год. 43 хв. 54 с. зайшла в зазначену кімнату, а через деякий час о 04 год. 44 хв. 12 с. вийшла та тримала в руці куртку темного кольору.
Висновком експерта №181т від 24 лютого 2016 року (т.2 а.с.39-41) підтверджено ту обставину, що ринкова вартість наданого на експертизу викраденого ОСОБА_12 належного потерпілому ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Nokіа» моделі 105 на вторинному ринку, за умовою, що телефон знаходиться в технічно-справному стані, станом на 10 лютого 2016 року, тобто станом на день вчинення крадіжки, могла становити 306 грн.
Довідкою підприємця ОСОБА_28 від 18 лютого 2016 року (т.2 а.с.44) підтверджено ту обставину, що викрадений ОСОБА_12 належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokіа» моделі 105 станом на 18 лютого 2016 року перебуває в справному стані.
А довідками підприємців ОСОБА_29 та ОСОБА_28 від 18 лютого 2016 року (т.2 а.с.44-45) підтверджено ті обставини, що станом на 10 лютого 2016 року, тобто на день вчинення крадіжки, вартість викрадених ОСОБА_12 в потерпілого ОСОБА_6 чоловічої куртки «Barbuda» становила 500 грн., сім-карти мобільного оператора «Київстар» - 25 грн., а мобільного телефону марки «LGLion» - 3000грн.
Крім того, винність ОСОБА_12 по даному епізоду підтверджується даними, здобутими в ході огляду речового доказу по справі мобільного телефону марки «Nokіа 105» та документів: паспорту громадянина України, свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, талону до водійського посвідчення, диплому кваліфікованого працівника, карти платника податків та медичної довідки (т.2 а.с.28-33).
Часткове визнання ОСОБА_12 винності у вчиненні зазначеного епізоду судом розцінюється як намагання уникнути відповідальності за вчинене суспільно небезпечне діяння, а її твердження, що вона у зв`язку з перебуванням у стані сильного алкогольного сп`яніння переплутала куртки та умисел на викрадення майна ОСОБА_25 у неї виник лише вдома, а не в момент знаходження у приміщенні кімнати №7 готельного комплексу «Бастіон», а також те, що в куртці ОСОБА_6 був лише один мобільний телефон марки «Нокіа», є надуманими та спростовуються зазначеними вище доказами.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні ствердили, що перед тим, як ОСОБА_6 піднімався в кімнату №7, ОСОБА_14 передав йому на зберігання мобільний телефон «LGLion», який він відразу ж поклав у кишеню куртки. Також потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні ствердили, що після переглянутого ними відеозапису з камер відеоспостереження чітко було видно, що ОСОБА_12 після того, як винесла з кімнати куртку ОСОБА_6 , у приміщенні кафе-бару разом із іншими невідомими їм чоловіками оглядали вміст кишень. При цьому діставали з кишень та оглядали документи, а також мобільний телефон, який за параметрами був схожий на мобільний телефон «LGLion». Таким чином, зазначеними показаннями потерпілого та свідків, які між собою узгоджуються, що свідчить про їх правдивість, підтверджено факт знаходження в куртці потерпілого ОСОБА_6 у момент її крадіжки мобільного телефону «LGLion», а отже і його крадіжки.
Що стосується твердження ОСОБА_12 про те, що вона у зв`язку з перебуванням у стані сильного алкогольного сп`яніння переплутала куртки та умисел на викрадення майна ОСОБА_25 у неї виник лише вдома, а не в момент знаходження у приміщенні кімнати №7 готельного комплексу «Бастіон», то воно об`єктивно спростовується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження, які встановлені в приміщенні коридору готельного комплексу «Бастіон», достовірність якого не заперечила в судовому засіданні сама обвинувачена. При цьому із відтвореного відеозапису встановлено, що перед тим, як у приміщення кімнати №7 зайшла ОСОБА_12 та відразу ж після цього винесла в руках куртку темного кольору, в зазначену кімнату зайшов власник готельного комплексу «Бастіон» ОСОБА_24 та увімкнув освітлення. Тобто, ОСОБА_12 чітко бачила, яка куртка знаходилася в приміщенні кімнати №7 біля потерпілого ОСОБА_6 , зокрема її розмір, форму та колір. При цьому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_30 не перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння та вела себе адекватно. Також, із показань у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_24 встановлено, що після переглянутого ними відеозапису з камер відеоспостереження чітко було видно, що ОСОБА_12 після того, як винесла з кімнати куртку ОСОБА_6 , відразу ж у приміщенні кафе-бару разом із іншими невідомими їм чоловіками оглядали вміст кишень. Зазначені докази в їх сукупності об`єктивно свідчать про те, що ОСОБА_12 в дійсності, перебуваючи в кімнаті №7 готельного комплексу «Бастіон», не переплутала свою куртку з курткою потерпілого ОСОБА_6 , в чому вона намагалася переконати суд, а умисно протизаконно нею заволоділа разом із вмістимим у ній майном та документами.
По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 винність ОСОБА_12 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.
А саме показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що ОСОБА_12 11 лютого 2016 року близько 17 год. 00 хв., знаходячись у торгівельному залі приміщення магазину «Промтовари», що розташований по вул. Першотравневій, 7 «А», в якому ОСОБА_7 здійснює господарську діяльність, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний останній бавовняний комплект постільної білизни. Також потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що викрадений комплект постільної білизни їй повернули працівники поліції, а тому будь-яких претензій до ОСОБА_12 не має.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що після того, як вона разом із ОСОБА_12 відвідали магазин «Промтовари», що розташований по вул. Першотравневій, 7 «А», остання повідомила їй, що таємно викрала з даного магазину комплект постільної білизни, який ОСОБА_12 того ж дня біля центрального ринку продала незнайомій їй жінці.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 лютого 2016 року (т.2 а.с.78), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 повідомила про таємне викрадення 11 лютого 2016 року невстановленою особою шляхом вільного доступу з торгівельної зали приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований по АДРЕСА_5 , належного їй комплекту постільної білизни.
Даними протоколу огляду місця події від 16 лютого 2016 року та доданих до нього таблиць-ілюстрацій та план-схеми (т.2 а.с.80-84), згідно яких оглянуто місце події, яким являється приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований по АДРЕСА_5 , з якого обвинувачена ОСОБА_12 шляхом вільного доступу таємно викрала належний потерпілій ОСОБА_7 комплект постільної білизни.
Згідно із власноручно написаною заявою ОСОБА_31 від 17 лютого 2016 року (т.2 а.с.93) остання добровільно видала працівникам поліції викрадений ОСОБА_12 належний потерпілій ОСОБА_7 комплект постільної білизни, який ОСОБА_31 придбала 11 лютого 2016 року в ОСОБА_12 ..
Висновком експерта №182т від 25 лютого 2016 року (т.2 а.с.100-102) підтверджено ту обставину, що ринкова вартість представленої на експертизу викраденого ОСОБА_12 належного потерпілій ОСОБА_7 комплекту постільної білизни станом на 11 лютого 2016 року, тобто станом на день вчинення крадіжки, могла становити 390 грн. 50 коп.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29 лютого 2016 року та доданих до нього фототаблиць (т.2 а.с.155-163), згідно яких обвинувачена ОСОБА_12 з участю свого захисника ОСОБА_13 та у присутності понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на неї, в деталях вказала місце та спосіб таємного викрадення належного потерпілій ОСОБА_7 комплекту постільної білизни.
Крім того, винність ОСОБА_12 по даному епізоду підтверджується даними, здобутими в ході огляду речового доказу по справі комплекту постільної білизни (т.2 а.с.94).
По епізоду таємного викрадення банківської карти та грошових коштів потерпілої ОСОБА_8 винність ОСОБА_12 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.
А саме показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що ОСОБА_12 22 лютого 2016 року близько 18 год. 30 хв., знаходячись за місцем проживання ОСОБА_8 - у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрала видану на ім`я ОСОБА_8 банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , використовуючи яку, таємно викрала належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000грн., знявши їх через банкомат. Також потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_12 не відшкодовано завдану їй шкоду.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 лютого 2016 року (т.2 а.с.119), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 повідомила про таємне викрадення ОСОБА_12 22 лютого 2016 року близько 18 год. 30 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, виданої на ім`я ОСОБА_8 банківської карти ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 та подальшої крадіжки з її використанням належних ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 1000грн.
Показаннями свідка ОСОБА_32 , який в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що після того, як він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_12 гостювали в їх спільної знайомої ОСОБА_8 , ОСОБА_12 на вулиці передала йому банківську картку, повідомила до неї ПІН-код та сказала зняти з неї грошові кошти. Після чого він з даної картки через банкомат, що розташований по вул. Червоноармійська, 42/1, зняв 1000грн., які передав разом із банківською карткою ОСОБА_12 . Пізніше ОСОБА_12 йому призналася, що викрала банківську картку в ОСОБА_8 .
Факт зняття ОСОБА_33 22 лютого 2016 року о 19 год. 02 хв. через банкомат «ПриватБанк» №1659, що розташований по вул. Червоноармійська, 42/1, з використанням викраденої ОСОБА_12 в потерпілої ОСОБА_8 банківської карти ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 об`єктивно підтверджується роздруківкою трансакцій по банківському рахунку потерпілої ОСОБА_8 № НОМЕР_8 .
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29 лютого 2016 року та доданих до нього фототаблиць (т.2 а.с.155-163), згідно яких обвинувачена ОСОБА_12 з участю свого захисника ОСОБА_13 та у присутності понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на неї, в деталях вказала місце та спосіб таємного викрадення належної ОСОБА_8 банківської картки та подальшої передачі її ОСОБА_34 ..
По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 винність ОСОБА_12 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.
Показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , з показань якого в судовому засіданні вбачається, що 25 березня 2016 року близько 11 год. 30 хв. йому стало погано, а тому він зійшов із маршрутного таксі та зайшов у двір будинку АДРЕСА_3 , де на лавці залишив сумку з ноутбуком марки «HP Pavilion 15-P258NL та, відійшовши від лавки приблизно на 5 метрів, зателефонував матері, а коли повернувся, то виявив відсутність сумки з ноутбуком. При цьому ОСОБА_15 ствердив, що відразу ж після зникнення ноутбука шукав його в дворі, а пізніше ще декілька разів повертався до місця зникнення ноутбука з метою його відшукання.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , з показань якого в судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2016 року за попередньою домовленістю він очікував свою співмешканку ОСОБА_12 на лавці в дворі будинку АДРЕСА_3 . В цей момент його покликала ОСОБА_8 та повідомила про те, що ОСОБА_12 знайшла на лавці ноутбук. Разом із ОСОБА_8 вони пішли до ОСОБА_12 , яка очікувала їх у сусідньому дворі та тримала в руках поліетиленовий пакет, в якому знаходилася сумка для ноутбука. Всі разом вони зайшли в один із під`їздів будинку та почали оглядати вміст сумки, в якій виявили оптичну комп`ютерну мишку та ноутбук, на якому був установлений пароль. Після цього вони залишили в тому ж під`їзді сумку для ноутбука та оптичну комп`ютерну мишку, а ноутбук, після зняття з нього встановленого паролю, заклали до ломбарду, оформивши на ОСОБА_18 кредитно-заставний договір на суму 8500грн., які ОСОБА_12 витратила на повернення своїх боргів, у тому числі повернула 1000грн. ОСОБА_8 , які вона в неї раніше викрала.
А довідками підприємця ОСОБА_35 (т.4 а.с.26) підтверджено ті обставини, що станом на 25 березня 2016 року, тобто на день вчинення крадіжки, вартість викрадених ОСОБА_12 належних потерпілій ОСОБА_10 бувших у використанні оптичної комп`ютерної мишки становила 70 грн., а сумки для ноутбука 200грн.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 6 квітня 2016 року та доданих до нього фототаблиць (т.4 а.с.47-50), згідно яких обвинувачена ОСОБА_12 у присутності понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на неї, в деталях вказала місце виявлення належного потерпілій ОСОБА_10 сумки з ноутбуком, місце, де вони разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_18 оглядали вміст сумки, а також ломбард, до якого вони заклали ноутбук.
Невизнання ОСОБА_12 винності у вчиненні крадіжки належного потерпілій ОСОБА_10 ноутбука розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин, а її твердження, що вона таємно не викрадала ноутбук, а знайшла його, спростовується наступним.
Так, частина перша статті 185 КК встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.
Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.
Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.
Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.
Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, має власника, що воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою останнього, що власник фактично не втратив над ним контролю і завжди може його поновити, а також те, що особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:
- індивідуальні відмінні ознаки предмета майна (тип, вид, найменування, особливості тощо), з вигляду яких винна особа в змозі визначити власника майна;
- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість визначити (побачити, виявити) межі приватності місця знаходження майна;
- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;
- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.
Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Навіть якщо ця особа до виявлення майна мала якийсь свій порядок дій, після його виявлення відмовляється від своїх планів, заволодіває майном і зникає з місця події.
Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна. Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника.
Із встановлених судом фактичних обставин цієї справи засвідчується, що:
- зазначена сумка знаходилася на лавці біля входу до одного з під`їздів багатоквартирного житлового будинку;
- із показань неповнолітнього свідка ОСОБА_15 встановлено, що він знаходився в безпосередній близькості приблизно на відстані п`яти метрів біля лавки, на якій залишив сумку з ноутбуком, тобто ОСОБА_12 не могла не бачити ОСОБА_15 в той момент, коли виявила сумку з ноутбуком;
- після виявлення сумки з ноутбуком ОСОБА_12 , незважаючи на свій намір зустрітися за попередньою домовленістю в дворі із своїм співмешканцем ОСОБА_18 , як тільки виявила на лавці сумку з ноутбуком, відразу залишила двір, не дочекавшись ОСОБА_18 ;
- забравши з лавки сумку з ноутбуком ОСОБА_12 , не пішла з ними на зустріч із працівником поліції для проведення попередньо узгодженої слідчої дії, а відразу залишила сумку з ноутбуком своїй знайомій ОСОБА_21 ;
- після того, як ОСОБА_12 забрала в ОСОБА_21 сумку з ноутбуком, то не переносила її за спеціально пристосовані ручки, а заховала в поліетиленовий пакет;
- тримаючи в руках сумку з ноутбуком, ОСОБА_12 особисто не пішла на зустріч із своїм співмешканцем ОСОБА_18 , який очікував її на лавці в дворі будинку, на якій ОСОБА_12 виявила сумку з ноутбуком, а направила покликати ОСОБА_18 ОСОБА_8 ;
- після виявлення сумки з ноутбуком ОСОБА_12 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_18 оглядали вміст сумки та роботу ноутбука не на вулиці, а заховавшись в одному з під`їздів багатоквартирного житлового будинку, що розташований в іншому дворі;
- після огляду вмісту сумки, ОСОБА_12 залишила сумку для ноутбука та оптичну комп`ютерну мишку в тому ж під`їзді, де оглядали її вміст;
- після виявлення ноутбука ОСОБА_12 відразу ж заклала його до ломбарду, а отриманий кредит відразу ж витратила на повернення своїх боргів.
Зазначені фактичні обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_12 після того, як побачила на лавці сумку з ноутбуком, відразу визначила, що він належить конкретній особі, розуміла, що власник його забув і невдовзі може (має) за ним повернутися, усвідомлювала, що її повернення та фактичне поновлення контролю над своїм майном унеможливить її володіння ним, тому на противагу цьому таємно викрала сумку з ноутбуком і з місця події зникла.
Таким чином, установлені у справі фактичні ознаки діяння збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України .
Крім того, твердження сторони захисту, що майно потерпілої ОСОБА_10 фактично вибуло з її законного володіння і на момент його виявлення знаходилось у бездоглядному стані, а отже на таке майно поширюється правовий режим знахідки, спростовується наступним.
Так, за статтею 337 ЦК знахідкою визнається річ, яка вибула з володіння власника чи іншої уповноваженої особи на володіння поза її волею внаслідок того, що була загублена і будь-ким була знайдена.
Із обсягу та характеру фактичних обставин справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_15 тимчасово втратив контроль над сумкою з ноутбуком; він знав місце, в якому залишив сумку з ноутбуком; перебував безпосередньо поруч з ним; майно перебувало без його нагляду впродовж короткого проміжку часу; як тільки він виявив його відсутність, відразу прийняв заходи для його відшукання та неодноразово повертався туди, де його залишив. Ці та інші обставини справи переконують, що неповнолітній ОСОБА_15 залишив сумку з ноутбуком у знаному їй місці, а не загубив його невідомо де; він спробував поновити контроль над майном і поновив би, якщо б обвинувачена ОСОБА_12 не вчинила інкримінованих їй дій.
ОСОБА_12 знала, що виявлене нею майно має власника. Знала також, що власнику майна відоме місцезнаходження сумки з ноутбуком і що він може за ними повернутися. Усвідомлюючи це, вона таємно їх викрала.
Таким чином у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та у викраденні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, мали місце. Зазначені діяння містять склади кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.1 ст.357 КК України, відповідно. Обвинувачена ОСОБА_12 винна у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.
При призначенні покарання ОСОБА_12 суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до вимог ст.12 КК України є: ч.2 ст.185 КК України корисливим злочином середньої тяжкості, а ч.1 ст.357 КК України злочином невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа, ОСОБА_12 раніше неодноразово судима та притягалася до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини проти власності та злочини проти особи, по місцю проживання КП «Добробут» компрометуючими даними відносно неї не володіє, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має двох малолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_12 , судом не встановлено.
Судом не враховуються як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що зазначені в обвинувальних актах, оскільки вони не підтвердилися в ході судового розгляду. Так, обвинувачена ОСОБА_12 в судовому засіданні частково визнала винність у вчинених кримінальних правопорушеннях, завдану шкоду потерпілим не відшкодувала та не вжила абсолютно ніяких заходів щодо її відшкодування. При цьому судом не встановлено, що обвинувачена критично оцінює свою неправомірну поведінку щодо вчинення нею суспільно-небезпечних діянь. Не встановлено судом також і тієї обставини, що ОСОБА_12 добровільно своїми активними діями надавала допомогу органам слідства в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченої, ОСОБА_12 суд уважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185 КК України та у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.357 КК України.
Оскільки ОСОБА_12 має дитину віком до семи років, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.60, ч.3 ст.61 КК України не вбачає підстав для призначення їй інших видів покарання, які також передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України, у виді арешту та обмеження волі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченої, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання, форму вини й мотиви вчинення злочинів, тяжкість їх наслідків, обставини, за яких були вчиненні злочини, кількості вчинених злочинів, а також вид сукупності, суд уважає за доцільне призначити ОСОБА_12 покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Також, ураховуючи ті обставини, що ОСОБА_12 раніше неодноразово судима за умисні корисливі злочини проти власності і з непогашеною судимістю протягом іспитового строку повторно вчинила ряд умисних корисливих злочинів проти власності, що свідчить про її явне небажання ставати на шлях виправлення, не відшкодував усім потерпілим завдану шкоду, а також враховуючи тяжкість і суспільну небезпечність вчинених злочинів та особу обвинуваченої, суд не вбачає підстав для застосування при призначенні їй покарання статей 69 та 75 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_12 про відшкодування майнової та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Що стосується позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно та ч.2 п.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як встановлено в судовому засіданні внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_12 потерпіла ОСОБА_10 зазнала душевних страждань, що виразилося у позбавленні її права володіти, користуватись та розпоряджатись на власний розсуд належним їй майном. В результаті протиправних дій обвинуваченої погіршився стан здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , у зв`язку з чим остання вимушена була звертатися за медичною допомогою, амбулаторно лікуватися, а отже нести додаткові витрати на придбання ліків. Крім того, завдана моральна шкода ОСОБА_10 полягає також у тому, що остання для відновлення порушеного свого права змушена тривалий час докладати додаткових зусиль, звертатися за правовою допомогою, нести додаткові витрати. Тому, розмір відшкодування моральної шкоди із врахуванням характеру правопорушення, розміру завданої майнової шкоди, глибини душевних страждань потерпілої, ступеня вини обвинуваченої, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках ОСОБА_10 , часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, матеріального становища потерпілої та обвинуваченої, яка має на утриманні двоє малолітніх дітей те ніде не працює, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду відповідає 2000 грн., які і необхідно стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 .
Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_12 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, призначивши їй покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;
- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2015 року та остаточно до відбуття ОСОБА_12 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і один місяць.
Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
- зазначені у постанові про зберігання речових доказів і документів та вирушення питання про них від 16 лютого 2016 року (т.2 а.с.34), мобільний телефон марки «Samsung» та жіночу куртку-жилетку, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 ( т.2 а.с.43), залишити останньому;
- комплект постільної білизни (2шт. наволочок, простирадла, підодіяльника), що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 (т.2 а.с.95,109), залишити останній;
- жіночу куртку синього кольору, що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_9 (т.3 а.с.30,31), залишити останній;
- DvD-R 4/7 GB 120 min «ANV», що зберігається у матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.61), залишити там же протягом усього часу їх зберігання.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 1106 (одну тисячу сто шість) грн. 76 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів (т.2 а.с.38,99, т.3 а.с.25, т.4 а.с.29).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1