Справа № 192/1368/16-к
Провадження № 1-кп/192/62/16
В И Р О К
Іменем України
"24" травня 2016 р.смт.Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської області в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел.Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, судимого, що мешкає по АДРЕСА_1 , судимого 04.02.2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.1, ч.2 ст.185, 75 КК України до обмеження волі строком на 2 роки з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В с т а н о в и в:

23 лютого 2016 року близько 21-ї години ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю знайомою ОСОБА_5 , умисно наніс їй не менше шести ударів правою рукою в ліву частину голови та обличчя, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синця навколо лівого ока, синця в проекції кута нижньої щелепи ліворуч, набряку м`яких тканин на волосяній частині голови в скроневій області ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.

Пояснив, що ОСОБА_5 його колишня співмешканка. 23 лютого 2016 року вони разом були в гостях у своїх знайомих, де у них виникла сварка на побутовому грунті. Маргарита почала лезом станка для гоління водити по своїй руці, виступила кров. Щоб запобігти її пораненню він наніс її руками по обличчю та волосистій частині голови декілька ударів. Усвідомлює, що від цих ударів у потерпілої виникли тілесні ушкодження, зазначені в обвинувальному акті. З потерпілою він фактично примирився, але разом вони не живуть. Він не мав на меті нанести шкоду здоров`ю потерпілої.

Вина обвинуваченого підтверджується й письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Із висновку судово-медичного експерта №15 Е від 28.02.2016 року убачається, що виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, синця в проекції кута нижньої щелепи ліворуч, набряку м`яких тканин на волосистій частині голови в скроневій області ліворуч, могли утворитися від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, 23.02.2016 року, та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За висновком додаткової судово-медичної експертизи №15 ЕD від 29.02.2016 року тілесні ушкодження потерпілій могли виникнути від ударів як рукою, так і ногою. Експерт у даному висновку посилається на показання потерпілої під час слідчого експерименту, де вона зазначила, що після нанесення їй 6 ударів кулаком по обличчю, вона нахилилася уперед, щоб не забруднити одежу кров`ю, ОСОБА_4 вдарив її один раз ногою в обличчя.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він удару ногою не наносив. Потерпіла неодноразово викликалася у судове засідання, але жодного разу не з`явилася для підтримання конкретних обставин обвинувачення. Стороною обвинувачення явка потерпілої у судове засідання не забезпечена. Прокурор заявила клопотання про дослідження доказів в порядку ч.3 ст.349 КПК України, без дослідження показань потерпілої, свідків та інших доказів у справі, на що погодився й обвинувачений. За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність при судовому розгляді обвинувачення ОСОБА_4 у частині нанесення удару ногою в обличчя потерпілій, тому ця обставина з обвинувачення виключається. Безспірно у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений наніс потерпілій декілька ударів по обличчю та волосистій частині голови, і від цих ударів могли виникнути виявлені експертом тілесні ушкодження у потерпілої. Завдання ще одного удару ногою після нанесення не менше шістьох ударів кулаком на кваліфікацію діянь обвинуваченого не впливає.

Оскільки обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку сторін судового провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження і його винуватість знайшла підтвердження у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований.

Обставиною справи, що пом`якшує покарання, суд визнає те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі.

Обтяжуючою покарання обставиною є рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 , який не має офіційного доходу, покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, вважаючи, що це покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 після постановлення вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року, яким його звільнено від покарання з випробуванням, вчинив новий умисний злочин, покарання йому повинно бути призначене у виді реального обмеження волі з повним приєднанням невідбутого покарання за попереднім вироком за правилами ст.ст.71, 72 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року: 2 роки обмеження волі і остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 до відбуття 2 (два) роки 12 днів обмеження волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі відкритого типу.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту прибуття до виправного центру.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий