УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 108 06, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 3 х неповнолітніх дітей, працюючого завідувачем юридичного відділу Національного музею історії України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.162, ч.2 ст.345 КК України -

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене у встановленому законом порядку клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 31.08.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.1 ст.162, ч.2 ст.345 КК України, а саме у незаконному проникненні до житла, що порушує недоторканість житла; у вчиненні насильства щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, з умисним заподіянням працівникові правоохоронного органу побоїв.

Зважаючи на тяжкість та суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_7 , слідчий вважає, що існують ризики незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливість перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином.

Посилаючись на вказане, слідчий вказує, що єдиним видом запобіжного заходу, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може бути лише тримання під вартою.

Прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на його думку підозра є обґрунтованою, а запобігти ризикам, на які послався слідчий у клопотанні може лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 , його захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти застосування такого заходу як тримання під вартою,оспорювали наявність даних на підтвердження обґрунтованості підозри та реальних ризиків на які посилається слідчий, вважаючи клопотання необґрунтованим.

Окрім того підозрюваний вказав, що під час затримання до нього працівниками поліції Шевченківського району були застосовані незаконні методи, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 30.08.2016 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, 31.08.2016 йому пред`явлена підозра у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162, ч.2 ст. 345 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження (протоколами огляду, допиту свідків, іншими наданими матеріалами). У своїй сукупності яких вистачає для твердження на даній стадії про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Більш детальний аналіз на предмет підтвердження винуватості чи невинуватості особи у вчиненні злочину надається суддею при постановлені вироку на наступній стадії судового розгляду. А тому доводи захисників з приводу необгрунтованості підозри є неспроможними та спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, що додані до матеріалів криімнального провадження.

Втім, діючим кримінальним процесуальним законом чітко визначені підстави, коли може бути застосований найбільш суворий запобіжний захід, такий як тримання під вартою.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Запобіжні заходи- це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень.

При цьому у відповідності до ст.183 КПК України тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Таким чином, звертаючись з даним клопотанням слідчий та прокурор повинні мати в наявності переконливі докази того, що вказана особа переховується від органу досудового розслідування чи суду, або перешкоджає кримінальному провадженню, а також повинен довести суду, що інший більш м`який запобіжний захід не спроможний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Втім, слідчий та прокурор таких доказів слідчому судді не надали, а тому такі твердження є лише припущеннями.

Відсутність зазначених доказів вказує на те, що законом заборонено застосовувати такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою, до особи, яка раніше не судима та підозрюється у вчинення злочину, за яке передбачене покарання на строк не більше 5 років позбавлення волі, що закріплено у ст.183 КПК України.

Звернення з таким клопотанням до суду є незаконним.

Окремо слід зазначити, що зміст клопотання взагалі не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.2 ст.183 КПК України та не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, санкція ч.2 ст.345 КК України, за якою йому висунуто підозру передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років, даних про те, що він переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину матеріали клопотання не містять.

Посилання слідчого на те, що в інших кримінальних провадженнях перевіряється причетність ОСОБА_7 а ж ніяк не є тотожним про повідомлення його про підозру у вчиненні іншого злочину.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_7 взагалі не може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вищевикладене, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.194 КПК України підозрюваного слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Також, оскільки є наявними тілесні ушкодження на ОСОБА_7 , в тому числі на спині, руках, а останній повідомив про застосування до нього недозволених методів досудового розслідування у вигляді застосування фізичної сили, а тому, у відповідності до ст..206 КПК України щодо нього має бути негайно проведене судово - медичне обстеження компетентними органами та здійснено дослідження фактів, повідомлених щодо обставин спричинення йому тілесних ушкоджень .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 205,206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Звільнити ОСОБА_7 в залі суду з під варти негайно.

Зобовязати прокурора ОСОБА_3 та слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_6 негайно забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_7 , перевірити доводи щодо спричинення тілесних ушкоджень.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1