У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
05.05.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження № 0000204 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1 та ст. 27 ч. 4, ст. 15 ч. 2 - ст. 369 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду з прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 12 червня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1 та ст. 27 ч. 4, ст. 15 ч. 2 - ст. 369 ч. 3 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду.

Сторони кримінального провадження клопотань щодо прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не заявили.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, так як обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 обрано у виді застави у сумі 42630 грн.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про звернення в дохід держави заставу в сумі 42630 грн. сплачену 26.06.2015 р. за ОСОБА_4 на той час підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 369 КК України, та змінити обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_4 запобіжний захід на тримання під вартою без визначення застави. В обґрунтування клопотання посилається на те, що 25.06.2015 р. під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням грошової застави 42630 грн., які сплачені 26.06.2015 р., і внаслідок чого до останнього фактично застосовано запобіжний захід заставу в розмірі 42630 грн. Цією ж ухвалою суду на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено відповідні обов`язки. Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки передбачені ч. 5 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Встановлено, що ОСОБА_4 порушив один із покладених на нього судом обов`язків, а саме з метою уникнення будь-якого тиску на заявника ОСОБА_6 , спілкуватися з останнім лише з дозволу слідчого, прокурора та суду. Так, 30.09.2015 р. до УМВС України в Закарпатській області від потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 надійшла заява про те, що увечері 17.08.2015 р., тобто під час строку дії покладених судом обов`язків, ОСОБА_4 за попередньою змовою в групі із невстановленими особами в кількості приблизно 3-4 чоловік, знаходячись у кафе «Фенікс» в м. Ужгороді, вул. Фучика, 29, під погрозою фізичної розправи та застосовуючи психологічний тиск примусив його написати заяву про те, що він не має претензій до нього, а грошові кошти в сумі 1000 доларів США він йому нібито був винен. На вимогу ОСОБА_4 на заяві ОСОБА_6 проставив дату 16.08.2015 р. 01.10.2015 р. СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області за фактом погроз ОСОБА_6 розпочато кримінальне провадження № 0003132 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України за правовою кваліфікацією погроза вбивством. Досудове розслідування кримінального провадження здійснює слідчий відділ Ужгородського МВ УМВС. Будучи допитаним як потерпілий 01.10.2015 р. ОСОБА_6 детально розповів де саме і при яких обставинах він на вимогу ОСОБА_4 під погрозою фізичної розправи написав під його диктовку необхідну йому заяву. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення передбаченої законом кримінальної відповідальності за скоєні злочини вчиняє тиск на потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який викрив його протиправні дії та шляхом погроз застосувати фізичну розправу до нього примушує його спростувати фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину. За таких обставин, у відповідності до ч. 8 ст. 182 КПК України, застава в сумі 42630 грн. сплачена за ОСОБА_4 підлягає до звернення в дохід держави, оскільки останній не виконав покладені на нього судом обов`язки. З огляду на те, що на даний час є реальна загроза побоюватись за життя та здоров`я потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , з метою запобігання реалізувати ОСОБА_4 свої погрози щодо фізичної розправи над потерпілим ОСОБА_6 , виникли обґрунтовані підстави для зміни йому запобіжного заходу на найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. З врахуванням вказаних обставин, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 . Також обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Вищевказані обставини, згідно п. 1 ч. 2 ст. 200 КПК України, виникли після прийняття судом попереднього рішення про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про повернення застави в розмірі 42 630 гривень заставодавцю ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтовує тим, що після припинення дії обраного стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внесена застава повертається заставодавцю. На даний час відпала потреба у застосуванні такого запобіжного заходу як застава, так як ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу припиняє свою дію негайно в момент закінчення строку дії ухвали, а тому запобіжний захід вважається не обраним. Додатково пояснив, що згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Свої процесуальні обов`язки ОСОБА_4 виконує належним чином, намірів ухилятися від суду немає, сприяв встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні, на утриманні має малолітню дитину та має постійне місце проживання. У заявленому клопотанні прокурора просить відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та пояснив, що жодного впливу на потерпілого ним не вчинялось.

Суд, розглянувши заявлені клопотання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового провадження з цього приводу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Разом з тим, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні у ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2015 р. було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконанням ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 35 мінімальних заробітних плат, що становить 42630 грн. Відповідно до ухвали слідчого судді у разі внесення застави на ОСОБА_4 постановлено покласти на нього обов`язки у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

26.06.2015 р. кошти у сумі 42630 грн. згідно ухвали слідчого судді від 25.06.2015 р. зараховано на спеціальний рахунок та внесені платником ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у обраний відносно ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та даних про його особу.

При розгляді клопотання прокурором не доведено достатність підстав для звернення застави в дохід держави і застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З наданих стороною обвинувачення матеріалів до клопотання вбачається, що воно фактично ґрунтується лише на поясненнях потерпілого ОСОБА_6 , на підставі заяви якого було внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 ч. 1 КК України.

Викладені в клопотанні доводи захисника про повернення заставодавцю сплаченої застави на даний час не вказують на підстави для цього.

З урахуванням викладеного, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні та запобіжний захід у вигляді застави слід залишити без змін, а в задоволенні клопотань прокурора та захисника обвинуваченого відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1 та ст. 27 ч. 4, ст. 15 ч. 2 - ст. 369 ч. 3 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород на 10 год. 00 хв. 16 травня 2016 року.

В задоволенні клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу обвинуваченому на тримання під вартою відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про повернення застави ОСОБА_5 відмовити.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисників та потерпілого.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1