н/п 1-кс/766/5996/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.10.2016 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
затриманого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на незаконне затримання,

в с т а н о в и в:
Адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаною скаргою в інтересах затриманого ОСОБА_6 , в якій просить:визнати затримання ОСОБА_6 , яке було оформлене через складання протоколу затримання від 06.10.2016 року незаконним та негайно звільнити його з-під варти.

В обґрунтування скарги посилався на те, що у провадженні слідчого Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження № 0004068 від 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до повідомлення Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області зазначеною установою 06.10.2016 року о 02-59 було видано доручення № 021-0001588, яким його, ОСОБА_5 , було призначено для надання правової допомоги ОСОБА_6 .

Після його прибуття до відділу вказаним слідчим був складений протокол в порядку ст. 208 КПК України, де підставою затримання ОСОБА_6 було зазначено дві перші (взаємовиключні) підстави, передбачені вказаною статтею.

Час фактичного затримання його підзахисного було зазначено 22-20 год. 05 жовтня 2016 року.

Встановити існування підстав, передбачених ст. 208 КПК України, з вказаного протоколу неможливо.

В ч. 1 ст. 208 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді. Проте, у слідчого жодних підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, для затримання ОСОБА_6 не існувало. У будь-якому випадку затримання відразу після вчинення злочину виключається повністю, виходячи з того, що протокол не містить взагалі посилань на час вчинення злочину, що унеможливлює перевірку вказаного факту.

Окрім того, зі слів його клієнта, останнього було затримано близько 20.00 год. та він утримувався без будь-якого документального оформлення.

В судовому засіданні адвокат подану скаргу підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що на час затримання його підзахисного до ЄРДР не були внесені свідчення щодо вчинення ним кримінального правопорушення, а тому підстав для його затримання не було, оскільки лише після затримання були встановлені обставини, а саме знайдено предмет схожий на гранату, які могли свідчити про вчинення злочину.

Затриманий відмовився давати будь-які пояснення, на питання захисника зазначив, що його було затримано близько 20.00 годин 05.10.2016 року.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволені скарги та пояснив, що 01.10.2016 року до ЄРДР було внесено свідчення про вчинення кримінального правопорушення за фактом вибуху гранати РГД 5 30.09.2016 року. В ході досудового слідства за цим кримінальним провадженням було встановлено, що до вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_7 , який носить при собі та зберігає за місцем мешкання вибухові пристрої. Слідчим було отримано дозвіл слідчого судді на проведення обшуку житла ОСОБА_7 за місцем його фактичного проживання, але враховуючи небезпечність пов`язану з можливістю використання ним цих вибухових пристроїв було вирішено питання щодо його затримання за межами житла. Під час затримання ОСОБА_7 05.10.2016 року при ньому знаходилася граната РГД-5.

Слідчий в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки затримання було проведено з дотриманням вимог КПК. ОСОБА_7 був затриманий на підставі ч.1 ст. 208 КПК України, оскільки його застали за вчиненням злочину, оскільки слідство мало дані про причетність ОСОБА_7 до незаконного поводження з бойовими припасами. ОСОБА_7 був затриманий в ході огляду місця події, під час якого було вилучено гранату РГД-5, що підтвердив спеціаліст в ході експрес-аналізу своєю довідкою.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Слідчим суддею встановлено, що 05.10.2016 року було оглянуто територію по вул. Димитрова, де знаходився ОСОБА_7 і недалеко від нього був виявлений предмет зеленого кольору, схожий на гранату РГД-5. Таким чином, в ході огляду місця події ОСОБА_7 було затримано про що складено протокол від 06.10.2016 року, де зазначено, фактичне затримання його 05.10.2016 року о 22.20 год. Згідно пояснень слідчого за даними експрес-аналізу вилучений предмет є бойовим припасом, про що в матеріалах справи є довідка спеціаліста по вибуховим речовинам та бойовим припасам.

Та обставина, що в протоколі затримання ОСОБА_7 не підкреслена одна з підстав затримання, не свідчить про незаконність затримання ОСОБА_7 , оскільки в ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 було затримано під час вчинення злочину. Посилання заявника захисника ОСОБА_7 на невідповідність в часі затримання та огляду місця події не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до вимог ч. 6 ст. 237 КПК України слідчий має право заборонити будь-якій особі залишати місце огляду до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають його проведенню. З урахуванням небезпеки для життя та здоров`я людей, яка б могла настати при застосуванні чи необережному поводженні з бойовими припасами, утримання ОСОБА_7 під час огляду місця події, на які посилається захисник та затриманий, є виправданим.

Керуючись ст. ст. 206-211, 278 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
В задоволенні скарги відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СуддяОСОБА_1