Номер провадження: 11-сс/785/580/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2016 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Республіки Азербайджан, вірменина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2014 року народження, оперуповноваженого СБНОН Іллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 та ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з клопотання слідчого та матеріалів судового провадження ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 та ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

15.09.2015 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.09.2015 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про їх підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2016 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

21.09.2015 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2015 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 діб, з визначенням застави.

06.10.2016 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 та ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.01.2016 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 діб, тобто до 05.03.2016 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2016 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 діб, тобто до 29.04.2016 року.

Ухвалою Приморського районного суд м. Одеси від 26 квітня 2016 року задоволено клопотання слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на 50 діб тобто до 15.06.2016 року.

В апеляційній скарзі захисник, виклавши всі обставини по справі, просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою було продовжено строк тримання під вартою та винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилається на порушення вимог КПК України. Він звернув увагу суду на те що, ОСОБА_8 раніше не судимий, не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, не буде перешкоджати проведенню кримінального провадження.

Звернув увагу суду на те, що слідчий в клопотанні, а також слідчий суддя в ухвалі обмежилися лише переліками ризиків, однак не обґрунтували їх наявність та докази, якими ці ризики підтверджуються.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 197 ч. 3 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , мав досконало вивчити клопотання слідчого та додані до нього матеріали та з`ясувати існування ризиків перебування ОСОБА_8 на волі, які повинен був довести в своєму клопотанні слідчий.

Як вбачається з матеріалів справи, які надані в обґрунтування продовження терміну тримання ОСОБА_8 під вартою, відсутні докази, які дають підстави вважати, що підозрюваний може продовжувати злочинну діяльність та впливати на свідків чи інших підозрюваних. Слідчим суддею не вказано на яких саме свідків буде впливати ОСОБА_8 , а між тим, всі свідки по даному кримінальному провадженню допитані, надали покази та були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів.

Разом з тим, тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 не є безумовною та достатньою підставою для продовження строку тримання під вартою. Згідно ст. 8 ч. 2, ст. 9 ч. 5 КПК України, в даному випадку апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄС №7064/5 від 01.06.2006 року, яким встановлено, що на початкових стадіях розслідування ризик втручання підозрюваного у здійснення правосуддя міг виправдовувати його тримання під вартою, однак після того, як докази були зібрані, ця підстава своє значення втратила. Поведінка співобвинуваченого, зокрема зниклого співучасника, не може бути вирішальним фактором для оцінки ризику переховування від правосуддя підозрюваного, така оцінка має базуватись на особистих обставинах ув`язненої особи.
Апеляційний суд вважає неспроможним посилання в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_8 , який, за поясненнями прокурора при апеляційному розгляді, відсторонений від посади, іншого кримінального правопорушення, з урахуванням не тільки відсторонення підозрюваного від займаної посади, а також даних про його особу, відсутність попередніх судимостей. Також відсутні посилання в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді на будь-які обставини або докази, які б підтверджували на продовження існування ризику того, що ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
При цьому, апеляційний суд приймає до уваги вимоги ст. 8 ч. 2, ст. 9 ч. 5 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄС №7064/5 від 01.06.2006 року, №4378/02 від 10.03.2009 року та №41088/05 від 11.07.2006 року, згідно яких небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням доведених факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання особи під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти.
Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя не дослідив та не дав оцінки доводам сторони захисту про значне зменшення ризиків, відсутність перешкод для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням зібраних документів, що характеризують особу ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, родину, двох неповнолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі слідчого судді не надано оцінки зменшенню та зникненню частини ризиків, встановлених в ухвалі слідчого судді від 26.04.2016 року, зокрема, зменшенню ризиків того, що перебуваючи на волі підозрюваний може впливати на свідків, іншим чином він міг би перешкоджати досудовому розслідуванню, переховуватися від органів досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення, знайшли підтвердження.
Доводи прокурора при розгляді апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 вину не визнає, від дачі показань відмовляється на підставі ст. 63 Конституції України, не є підставою для продовження більш суворої міри запобіжного заходу, оскільки така правова позиція є правом людини, гарантованим Конституцією України.
Зазначене вище свідчить про істотне порушення слідчим суддею вимог КПК України, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування та відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Відповідно до вимог ст.199 ч. 3 п. 2 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, викладених в клопотанні слідчого.

Однак, слідчі (розшукові) дії, які необхідно вчинити, та які перешкоджають завершенню досудового розслідування, зазначені в клопотанні слідчого, а також в ухвалі слідчого судді, на думку апеляційного суду не пов`язанні з триманням підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, оскільки в клопотанні не зазначено, а в ухвалі слідчого судді не встановлено, яким чином конкретно ОСОБА_8 може перешкодити викладеним в клопотанні слідчим діям. Крім того, з пояснень слідчого в суді апеляційної інстанції вбачається, що майже як за 8 місяців тримання під вартою ОСОБА_8 з ним проведено тільки чотири слідчих дії (допити), а також до закінчення досудового слідства необхідне тільки отримання висновків експертиз.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст.ст. 409 ч. 1 п. 2, 199 ч. 5 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, не відповідають фактичним обставинам провадження, так як під час апеляційного розгляду встановлено, що частина ризиків, встановлених в ухвалі слідчого судді від 17.09.2015 року при застосуванні тримання під вартою, зникла, частина - значно зменшилася, нові ризики не з`явилися, слідчий та прокурор не довели, що існують обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Висновки в оскаржуваній ухвалі слідчого судді про те, що підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого немає, так як ризики, встановлені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не зменшилися, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 407, 409 КПК України, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу захисника задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді про продовження тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, та постановити нову ухвалу, якою, з урахуванням наведених обставин, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, та застосувати відносно ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обмеживши його в можливості залишати житло в певний період доби та покласти на нього ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 181, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2016 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити підозрюваному залишати своє житло в період доби з 21:00 години до 07:00 години наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суровий.

Строк дії ухвали становить до 15 червня 2016 року. Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 06.05.2016 року в приміщені апеляційного суду Одеської області.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4