Справа №162/545/16-к
Номер провадження 1-кп/162/43/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 12 квітня 2016 року у період з 10 по 15 години, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в урочищі „Світлине Судченської сільської ради, що знаходиться неподалік від села Судче Любешівського району Волинської області, на території земель сільськогосподарського призначення, не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, самовільно, всупереч п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності, без отримання спеціального дозволу (ліцензії), за попередньою змовою з невстановленими органом досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, які, використовуючи два кустарні пристрої ззовні схожі на „мотопомпи, здійснювали незаконну розробку надр, при цьому ОСОБА_7 за допомогою підсака з ямкових отворів, які були утворені в грунті внаслідок гідророзмиву, здійснив видобуток бурштину-сирцю загальною масою 130 грам, який згідно Закону України „Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними від 18 листопада 1997 року, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення № 827 від 12 грудня 1994 року являється корисною копалиною загальнодержавного значення.

Крім того, він же 21 травня 2016 року близько 15 години на території власного домогосподарства по АДРЕСА_1 з метою заволодіння чужим майном, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, утримав рукою тулуб своєї матері ОСОБА_4 та обмежив руками її рухи, при цьому з правої шкарпетки відкрито викрав належні останній гроші в сумі 250 гривень, які вона приховувала від нього з метою придбання продуктів харчування, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, вказав, що завдану шкоду потерпілій відшкодував повністю, просить суворо не карати.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, винуватість його у вчиненні злочинів доводиться також зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, які є допустимими, обєктивними і не оспорюються в суді, які одержані законним шляхом без порушення прав людини і громадянина у відповідності до ст. 62 Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 відкритого викрадення у неї грошей, поєднаного з насильством, яке не було небезпечним для її життя та здоровя, що мало місце 21 травня 2016 року близько 15 години на території власного домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 . Потерпіла будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого не має та просила суд суворо його не карати.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення та у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, доведена письмовими доказами, дослідженими під час судового провадження, а саме:

-протоколами огляду місця події від 12 квітня 2016 року та 27 травня 2016 року з фототаблицями до них;

-протоколами огляду речей від 12.04.2016 року та 30.05.2016 року;

-актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 17.05.2016 року з додатками до нього;

-постановами про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 12.04.2016 року, 30.05.2016 року та 03.06.2016 року.

Крім того, безпосереднім оглядом в суді речових доказів, а саме: 131 каменя, які ззовні схожі на корисні копалини: дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин-сирець, під час якого обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що каміння, яке оглядається, є бурштином-сирцем, саме його він видобував 12 квітня 2016 року в урочищі „Світлине Судченської сільської ради, що знаходиться неподалік від села Судче Любешівського району Волинської області, збирався реалізувати його за винагороду, пізніше видав його на вимогу працівникам поліції.

Таким чином суд, повно, всесторонньо і об`єктивно проаналізувавши подані стороною обвинувачення по справі та дослідженні в ході судового розгляду справи докази, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення та у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 240 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілій ОСОБА_4 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, групою осіб за попередньою змовою.

По справі встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відповідно до ст. 89 КК України несудимий, винуватість свою визнав повністю, за місцем проживання характеризується задовільно, потерпіла не наполягає на суворості покарання, прокурор вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням статтей 75, 76 КК України, а тому суд, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 злочинів, приходить до переконання, що необхідним і достатнім йому слід обрати покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 2 ст. 240 КК України у виді обмеження волі, в межах санкцій статтей КК України, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, з призначенням остаточного покарання відповідно до вимог ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, враховуючи відсутність в учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити особисте зобов`язання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимоги ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 240 КК України і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 240 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_5 залишити особисте зобовязання.
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки „Apple iPhone 5С ІМЕІ НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки „Samsung Grand 2 ІМЕІ НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_9 ; підсак, що був вилучений під час огляду господарських будівель ОСОБА_5 27.05.2016 року знищити; 131 камінь, ззовні схожі на корисні копалини: дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин-сирець конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення вироку - з дня отримання ними копії цього вироку.

Головуючий: