УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, у яка полягає у нездійсненні ним інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,
Заявник посилається у скарзі на те, що в ході досудового розслідування, під час огляду місця події, автомобіль Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було тимчасово вилучено, в силу ст. 98 КПК України визнано речовим доказом та поміщено на штрафмайданчик, де він зберігається до сьогоднішнього дня. Крім того, 02.07.2016 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир на указаний автомобіль накладено арешт.
Гр. ОСОБА_2 зазначає, що 27.09.2016 року вона звернулась до слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 із клопотанням про передачу їй, як законному власнику, автомобіля Toyota Avensis на відповідальне зберігання, однак 09.11.2016 року на електрону адресу заявника надіслано лист слідчого за №К2763 від 14.10.2016 року, в якому в задоволенні клопотання було відмовлено без будь-яких пояснень та посилань на норми права.
За словами ОСОБА_2 , одним із правових аргументів її звернення про передачу речового доказу є правила зберігання речових доказів, які закріплені в ч. 6 ст. 100 КПК України. З моменту вилучення автомобіля, він перебуває на відкритій площадці та піддається природному впливу, корозії запчастин та забрудненню, жодних спеціальних умов його зберігання забезпечено не було, що може призвести до псування автомобіля, а тому вважає за доцільне передати вказаний автомобіль їй, як законному володільцю на зберігання до вирішення справи по суті. Крім того звертала увагу слідчого судді на те, що зберігання автомобіля на штрафмайданчику завдає їй додаткові збитки, пов`язані із оплатою за його зберігання та втратою заробітку, оскільки вказаний автомобіль є джерелом доходу заявника.
Враховуючи викладене у скарзі, ОСОБА_2 просить слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого незаконною та передати їй транспортний засіб Toyota Avensis, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , на відповідальне зберігання до вирішення справи по суті.
Дослідивши зазначену скаргу слідчий суддя вважає, що відкриття провадження по даній скарзі є неможливим з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Згідно положень ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_2 , заявник порушує питання щодо повернення їй автомобіля, що був визнаний речовим доказом, в порядку передбаченому статтею 100 КПК України.
Крім того, зі змісту скарги та листа старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 11.10.2016 слідує, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.07.2016 року на автомобіль Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладено арешт.
Слідчим суддею звернуто увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.
Отже стаття 100 КПК України регулює питання повернення речових доказів їх володільцям крім випадків, зокрема передбачених статтями 170 174 КПК України, тобто випадків, коли на такий доказ накладено арешт.
У відповідності із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У ч. 1 ст. 174 КПК України закріплено право власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. При цьому арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із п. 4 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі, зокрема, скасування арешту.
Таким чином аналіз ст.ст. 100, 303 КПК України свідчить про те, що не може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні речового доказу, на який накладено арешт.
З огляду на те, що заявлені гр. ОСОБА_2 вимоги скарги не містять в собі рішень, дій чи бездіяльності, перелік яких визначений положеннями п.п. 1-8 ч. 1 ст. 303 КПК України, а вирішення питання щодо повернення автомобіля Toyota Avensis напряму залежить від тривалості арешту указаного транспортного засобу, слідчий суддя, зважаючи на положення ч. 4 ст. 304 КПК України не вбачає підстав для відкриття провадження за даною скаргою.
Слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити, що при усуненні вказаних вище недоліків, з урахуванням положень п.п. 1-8 ч. 1 ст. 303 КПК України та порядку, передбаченому цим Кодексом, ОСОБА_2 не позбавлена права повторного звернення до слідчого судді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, у яка полягає у нездійсненні ним інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1