Справа № 148/1053/16-к
про продовження запобіжного заходу

05 липня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
В складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10
законного представника ОСОБА_11
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13
представника службиу справах дітей Тульчинської РДА
ОСОБА_14
представника Тульчинського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_15
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ніч з 06 на 07.03.2015, маючи умисел на крадіжку чужого майна, зайшов на територію «Тульчинського ринку», що розташований в м. Тульчині, по вул. Спартака, 2, та підійшовши до торгового бутіка № 183, який належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно, шляхом зірвання пластикового ролету, проник в приміщення бутіка, звідки здійснив крадіжку 14 пар шкарпеток вартість яких згідно довідки вартості становить 20 грн. за одну пару, 7 упаковок чоловічої білизни в яких було 14 пар, вартість якої згідно довідки вартості становить 50 грн. за одну пару та 10 кг битих горіхів вартість яких згідно довідки вартості становить 120 грн. за 1 кг. Викравши вищевказані речі ОСОБА_7 переніс їх на територію «Палацу графа Потоцького», де заховав, тим самим розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_16 матеріального збитку на суму 2180 гривень.
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, 03.05.2015 біля 23.00 год. ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з єдиним умислом на крадіжку чужого майна, через двері, спільно із
ОСОБА_9 проник до приміщення будинку, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно, повторно здійснили крадіжку 1000 доларів США, що згідно курсу валют встановленого Національним банком України станом на 03.05.2015 за 1 долар США становить 21,13 гривень, 200 гривень та двох пар золотих сережок, одні з яких вагою 6 грам, інші 3 грами, де вартість одного грама золота, згідно довідки вартості станом на травень 2015 року, становить 900 гривень за один грам. Після чого ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 залишили будинок ОСОБА_4 , забравши із собою викрадені речі, де наступного дня, разом із ОСОБА_8 збули золоті сережки на ринку м. Тульчина, а гроші розділили між собою, які в подальшому витратили на власні потреби, тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 29 346,80 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , вже будучи засудженим Немирівським районним судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на один рік шість місяців, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив новий корисливий злочин, а саме 30.11.2015 близько 01:30 год. знаходячись у м. Тульчині в приміщенні нічного клубу «Фагот», що розташований по вул. Леніна, та маючи умисел на заволодіння чужим майном вирішив обманути когось із своїх знайомих, які спільно з ним відпочивали у вказаному закладі та ввівши їх в оману, шахрайським способом отримати їх майно.
З вказаною метою ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що у його знайомого ОСОБА_17 є мобільний телефон «Samsung SM-G7102», який той нещодавно придбав, переслідуючи корисливу мету, з метою власного збагачення за чужий рахунок, шляхом шахрайських дій, вирішив скористатись довірливим характером дівчини останнього ОСОБА_18 , яка розлядала в той час телефон та незаконно заволодіти ним.
Відповідно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом майном ОСОБА_19 , а саме його мобільним телефоном «Samsung SM-G7102», ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання матеріальної шкоди для потерпілого та бажаючи настання таких наслідків, шляхом зловживання довірою, під приводом тимчасового користування вказаним телефоном, не маючи наміру його повертати, звернувся до ОСОБА_18 , у якої він попросив мобільний телефон ОСОБА_17 .
На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_20 погодилась та передала йому мобільний телефон, який у неї на той час перебував. Після чого ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шахрайським шляхом заволодів даним мобільним телефоном, вартість якого згідно висновку експертизи № 6 від 06.01.2016 становить 2435,19 гривень. В подальшому ОСОБА_7 отриманий ним шахрайським шляхом телефон, передав для збуту іншій особі, повідомивши, що це його особисте майно, тобто розпорядився даним мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_17 матеріального збитку на суму 2435,19 грн.
Окрім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 15.02.2016, перебуваючи в м. Тульчині по вул. Трембецького, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном ОСОБА_6 , а саме заволодів її жіночою сумочкою та погрожуючи при цьому фізичним насильством у разі вчинення потерпілою будь-яких дій, почав шукати цінні речі у сумці ОСОБА_6 , звідки відкрито викрав мобільний телефон «Samsung GalaxуJl» білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 224 від 17.02.2016 становить 2370,00 грн. та дві банківських кредитних картки «Приват банк». Викрадений мобільний телефон був у чохлі червоного кольору, вартість якого згідно довідки вартості становить 50 грн., в якому працювали дві сім-картки мобільного оператора «МТС», вартістю 10 грн. на рахунку якої коштів не було та мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн. на рахунку якої були кошти в сумі 3 гривні.
Після вказаних дій ОСОБА_7 викинув сумку ОСОБА_6 на дорогу та пішов в сторону міста, забравши з собою викрадені речі, тобто розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2443 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 органом досудового розслідування, інкримінується вчинення суспільно-небезпечних діянь передбачених ст. ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України, таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, з проникненням в приміщення, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство ), вчиненого повторно. Санкція ст. 186 ч.2 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років.
Ухвалами слідчого судді Тульчинського районного суду від 19.02.2016 та від 21.04.2016 відносно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід утримання під вартою до 60-ти днів, до 18.05.2016, ухвалою Тульчинського районного суду від 17.05.2016 продовжено строк тримання під вартою до 15.07.2016.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, зазначивши що існують ризики передбаченні ст. 177 КПК України, так як обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки обвинувачений не має наміру перешкоджати судовому слідству, уникати від суду, а також те, що прокурором не доведено обставин, передбачених ст.177 КПК України. Просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за умисні, корисливі злочини, на даний час підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 та ч.2 ст.190 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, після постановлення 23.11.2015 Немирівським районним судом вироку відносно нього вчинив нові корисливі злочини, тому є всі підстави вважати, що останній може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, потерпілих та за відсутності доходів, роботи, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд переконується в доцільності задоволення клопотання про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою.
Разом з тим, при застосуванні даного виду запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 183 КПК України, пунктом 5 частиною 2 якої передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З врахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно обрати розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у сумі 110240грн., оскільки сааме такий її розмір може забезпечити виконання обвинуваченим на час судового провадження покладених на нього обов`язків, передбачених п. 1-3, 9, ч. 5 ст. 194 КПК Українита є гарантією реалізації його прав, визначених кримінально-процесуальним законодавством.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.183, 196,197, 331 ч.3 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 та ч.2 ст.190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до шістдесяти днів, до 02.09.2016 включно та утримувати його у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області № 1.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків вісімдесят розмірів мінімальних заробітних плат (у сумі 110240 грн.), після внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. З дня внесення застави строком на два місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1-3, 9, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 9) носити електронний засіб контролю - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: