АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/859/16 Доповідач : ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року колегія судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/859/16 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дзержинська Донецької області, громадянин України, не працюючий, з неповною вищою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним і засуджений за ч.1 ст.135 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 залишений тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 04.10.2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 19 576 грн. 11 коп. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 17 154 грн. 11 коп. та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

ОСОБА_10 визнано винним в тому, що він 04 жовтня 2015 року приблизно о 19.30 год. керував технічно справним автомобілем «ГАЗ 2410» держ. номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України та рухався по проспекту Гагаріна в м. Харкові зі сторони вул. Державинської в напрямку вул. Кірова зі швидкістю 60 км/год.

Під час руху по вказаному проспекту в районі буд. 43/2 ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п.п. 8.7.3 е) і п. 8.10 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_14 і ОСОБА_9 , які в цей час рухалися по регульованому пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора з права наліво по ходу його руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_14 згідно висновку судово-медичної експертизи № 941-А/15 від 21.10.2015 р. отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, перелому правої тімьяно потиличної кістки, лівої оболонки головного мозку, забію головного мозку, а також середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому стегнової кістки на межі середньої і верхньої третини із зсувом.

Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 943-А/15 від 20.10.2015 р. отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки у верхній третини із зсувом.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_10 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та її наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем, в стані алкогольного сп`яніння, проігнорував, що на світлофорному об`єкті, розташованому на регульованому пішохідному переході по пр. Гагаріна, 43/2, до якого він наближався, включений червоний сигнал світлофору, а по вказаному пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора для пішоходів, з права наліво по ходу його руху рухаються пішоході ОСОБА_15 і ОСОБА_9 , не вжив заходів щодо зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на вказаних пішоходів, що спричинило вищевказані наслідки.

Крім того, 04 жовтня 2015 року приблизно о 19.30 год. в районі буд. 43/2 по пр. Гагаріна в м. Харкові ОСОБА_10 , здійснивши наїзд на пішоходів ОСОБА_14 і ОСОБА_9 , які внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження, суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілих в небезпечне для життя становище, нехтуючи моральними і правовими нормами, які передбачають надання допомоги людині, що перебуває у небезпечному для життя стані, та маючи можливість надати таку допомогу, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, завідомо залишивши потерпілих в небезпечному для життя становищі.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_10 і його захисник адвокат ОСОБА_7 просять вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від основного покарання у виді 4 років позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 роки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому вони посилаються на те, що при прийнятті судового рішення суд першої інстанції не врахував всі обставини по справі, а також дані, які характеризують обвинуваченого, а саме те, що понад з іншими пом`якшуючими його вину обставинами, які врахував суд першої інстанції - визнання обвинуваченим вини у повному обсязі, щире каяття у скоєному, не було враховано активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, звертають увагу, що ОСОБА_10 раніше не судимий, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, працював, висловив беззаперечне бажання надавати матеріальну допомогу потерпілим і звільнення його від відбування покарання надасть йому таку можливість.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги в повному обсязі, потерпілу ОСОБА_9 і її представника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, думку прокурора про законність вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому апеляційний суд не досліджує фактичні обставини, встановлені під час кримінального провадження, та переглядає судове рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки призначене ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам ст. ст. 65, 70 КК України.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, дотримався вимог кримінального закону і в повному обсязі врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, із яких вбачається, що він є раніше не судимим, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно із ст. 66 КК України, обставиною, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Згідно із ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, враховуючи думку потерпілих, які просили в суді першої інстанції призначити максимально можливе покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_10 в межах санкцій статей, за які його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не має підстав вважати, що воно є явно несправедливим через суворість.

При цьому наявність ще й такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину, в даному кримінальному провадженні не може суттєво впливати на вид і розмір покарання.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг про можливість обвинуваченим надавати матеріальну допомогу потерпілим в разі звільнення його від відбування покарання, оскільки він офіційно не працював.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

При таких обставинах апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника не підлягають задоволенню, а вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 січня 2016 року у відношенні нього слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 січня 2016 року у відношенні ОСОБА_10 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий -

Судді -