Справа № 541/386/16-к
№ провадження 1-кп/541/62/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця м. Миргород Полтавської області, зареєстрованого проживаючим по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не одруженого, утриманців не маючого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

по ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України ,-

в с т а н о в и в :
В нічний час одного з днів кінця жовтня середини листопада 2015 року, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи свідомо та з наперед обміркованим умислом на протиправне заволодіння чужим майном, прибув на територію домогосподарства потерпілого ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де, діючи з корисливих мотивів, з вказаної території та шляхом проникнення до приміщення господарського сараю таємно викрав: лист нержавіючої сталі вагою 16,95 кг на суму 203 гр. 40 коп. по ціні металобрухту; три алюмінієві ніжки від дерев`яних лавок загального вагою 50 кг вартістю 750 гр. по ціні металобрухту; два алюмінієві бідони ємкістю 40 літрів кожен, алюмінієві тазик, три миски, каструлю загальною вагою 16 кг на загальну суму 240 гр. по ціні металобрухту, після чого залишив вказане домоволодіння, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1193 гривни 40 копійок, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Повторно, в один із днів середини листопада 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 , з дозволу господаря, перебуваючи у домоволодінні потерпілого ОСОБА_9 , яке знаходиться по АДРЕСА_4 , переслідуючи корисливий мотив, діючи таємно, шляхом вільного доступу, викрав із приміщення сараю електричний перфоратор марки «Einhell Global BH-G 826/1» із насадкою зубилом, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 774 гривни 60 копійок, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

Свою винуватість у інкримінованих діяннях обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю і показав, що в один із днів осені 2015 року, в нічний час, він прибув у домогосподарство потерпілого ОСОБА_7 з метою викрадення горіхів, в ході чого на подвір`і та в сараї виявив предмети і господарський посуд із металу, які викрав та переніс до місця свого фактичного проживання, де залишив на кухні, а в послідуючому почергово здав на пункти приймання металобрухту. З вартістю викраденого майна по ціні металобрухту, визначеною органами досудового розслідування, зазначеною у обвинувальному акті, згоден.

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 повідомив, що в той день перебував у господарстві цього потерпілого разом зі своїм знайомим, де з дозволу господаря мили автомобіль та мав доступ до господарських будівель. При цьому в сараї він виявив і таємно викрав електричний перфоратор, посилаючись на потребу в грошах. В подальшому викрадене майно здав до ломбарду, отримавши за це грошові кошти, які використав на власні потреби.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого йому обвинувачення та тих обставин справи, які ніким не оспорюються, суд, розглядаючи провадження відповідно до положень ст. 337 ч. 1 КПК України, тобто, в межах висунутого обвинувачення, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції, за пропозицією прокурора в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, обсяг доказів, що підлягали дослідженню, обмежив допитом обвинуваченого і вивченням матеріалів, які характеризують його особу.
Таким чином, протиправні дії ОСОБА_6 , які проявилися у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_7 , тобто, крадіжці, поєднаній з проникненням у приміщення, слід кваліфікувати по ст. 185 ч. 3 КК України, за вищевказаною кваліфікуючою ознакою. Його ж не правочинні дії, що виразилися у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_9 , тобто, крадіжці, вчиненій повторно, слід кваліфікувати по ст. 185 ч. 2 КК України. Отже, всі протиправні дії обвинуваченого підлягають кваліфікації по ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а в порядку ч. 2 ст. 66 КК України ще й вчинення злочинів у молодому віці через недостатній життєвий досвід та відсутність постійного місця роботи внаслідок економічної кризи в державі. Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить, а та, що наведена в обвинувальному акті, не може бути визнана такою судом, виходячи із приписів ч. 4 ст. 67 КК України.

При призначенні міри покарання ОСОБА_6 враховується ступінь тяжкості вчинених ним діянь, одне із яких за відповідною класифікацією віднесено до тяжких злочинів, характер та розмір завданої потерпілим шкоди, вартість викраденого майна та його значимість для потерпілих, та обставини, що більша частина викраденого майна у потерпілого ОСОБА_7 йому не повернута, а завдані збитки на суму 990 гривень не відшкодовані до цього часу, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також особа ОСОБА_6 , який за місцем реєстрації характеризується посередньо, має погашені в установленому законом порядку судимості, має задовільний стан здоров`я.

Зважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, враховуючи його сімейно майновий стан, суд вважає за можливе призначити йому основне покарання за статтею 185 ч. 3 КК України, по якій він засуджується, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї частини статті, відповідно до положень ст. 69 КК України, що сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

Разом з тим, беручи до уваги характер і кількість вчинених ним кримінальних правопорушень протягом короткого проміжку часу, що вказує на стійкість антисоціальних проявів поведінки обвинуваченого, його байдуже ставлення до відшкодування завданих збитків потерпілому ОСОБА_7 , суд приходить до переконання про доцільність призначення цьому обвинуваченому міри покарання у виді короткочасного тримання в умовах ізоляції з її реальним відбуванням, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та запобігання вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

За результатами розгляду справи, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за доцільне та необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому судом приймається до уваги наявність ризику того, що цей обвинувачений і надалі, зважаючи на безгрошів`я та відсутність роботи, може продовжувати вчинювати інші корисливі кримінальні правопорушення, а через реальність відбуття призначеного покарання існує ризик його переховування від виконання вироку суду.

Доказів про судові витрати суду першої інстанції сторонами не надано.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні і призначити покарання по ст. 185 ч. 3 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох місяців) арешту; по ст. 185 ч. 2 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі положень ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох місяців) арешту.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, негайно взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання засудженим рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто, з 03 березня 2016 року.

Речові докази по справі: лист нержавіючої сталі, який знаходиться на зберіганні у камері речових доказів Миргородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області / а.п. 3, зворотня сторона /, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілому ОСОБА_7 ; електричний перфоратор марки «Einhell Global BH-G 826/1» із насадкою зубилом, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили / а.п. 3, зворотня сторона /, той може використовувати на свій розсуд, як власник.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії цього вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 .