Дата документу Справа № 320/5305/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

у кримінальному провадженні №0001102 від 12.03.15 р.

щодо ОСОБА_1

8 липня 2016 року місто Запоріжжя

№ 11-кп/778/1146/16

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:

ОСОБА_2 доповідача і головуючого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 ,

здійснив судове провадження в суді апеляційної інстанції з перегляду вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року (головуючий в суді 1 інст. суддя ОСОБА_8 , справа №320/5305/15-к).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
ОСОБА_1 , який народився в Запорізькій області, місті Мелітополі і там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по тій же АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

засуджено до позбавлення волі за ч.1 ст.307 КК України на 4 роки, за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України і за сукупністю злочинів, на підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно на 5 років зі звільненням від відбування покарання в силу ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

До набрання вироком законної сили міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 залишена у виді домашнього арешту.

Здійснено зарахування судом строку попереднього ув`язнення ОСОБА_1 з 16 квітня по 6 травня 2015 року у строк відбуття покарання.

Питання про речові докази вирішені вироком відповідно до вимог статті 100 КПК України.

ОСОБА_1 визнано винним у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті психотропних речовин у 2015 році в місті Мелітополі особі, яка здійснювала оперативну закупку:

24 березня - ОСОБА_10 - 0,0166 гр. метамфетаміну за 200 грн.;

повторно

6 квітня ОСОБА_10 - 0,0071 гр. метамфетаміну за 300 грн.;

16 квітня ОСОБА_11 - 0,01139 гр. метамфетаміну за 250 грн.

Справу розглянуто згідно з положеннями ч.3 ст.349 КПК України, при цьому, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, допитав підсудного.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить про скасування вироку в частині призначеного покарання, ухвалення нового, яким ОСОБА_1 призначити покарання у виді позбавлення волі за ч.1 ст.307 КК України строком на 4 роки, за ч.2 ст.307 КК України і за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_1 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

За твердженнями прокурора в апеляційній скарзі
суд необґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, позитивну характеристики з місця роботи, утримання двох малолітніх дітей та батьків-пенсіонерів, а тому необґрунтовано застосував положення статті 69 КК України;

суд не врахував, кількість закінчених злочинних дій з корисливих мотивів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, які створюють небезпеку для здоров`я громадян та визнання вини засудженим лише під тиском зібраних доказів.

При здійсненні апеляційного розгляду:

як і в письмових запереченнях на апеляційну скаргу, обвинувачений не підтримав її доводи і просив вирок залишити в силі, стверджуючи про повне усвідомлення допущенної протиправної поведінки і виправлення на цей час;

прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 про м`якість призначеного покарання і просив вирок скасувати у зв`язку з порушенням судом вимог статті 349 КПК України.

За наслідками розгляду здійсненого провадження в суді апеляційної інстанції суд вбачає підстави до задоволення апеляційної скарги частково виходячи з такого.

Викладення у вироку показань обвинуваченого, яке є ідентичним зазначеним у обвинувальному акті обставинам кримінальних правопорушень і формулюванню обвинувачення, суперечить фактичним показанням обвинуваченого в судовому засіданні щодо обставин кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні 27 квітня 2016 року, за даними його звукозапису, ОСОБА_1 фактично визнавав лише сприяння у придбанні психотропних речовин особами, які здійснювали їх оперативну закупку.

За таких обставин є наявним істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У разі визнання ОСОБА_1 винуватим в тому ж обвинуваченні, призначене йому покарання слід вважати м`яким. У матеріалах провадження відсутні докази утримання дітей і батьків-пенсіонерів обвинуваченим, який лише сам працевлаштувався 19 жовтня 2015 року (а.с.218,221). Не позбавлені підстав доводи апеляційної скарги і в частині відсутності щирого каяття обвинуваченого, який послався на визнання вини у судовому засіданні 27 квітня 2016 року після чергової неявки свідків обвинувачення. Саме з урахуванням цих обставин суд змінив порядок дослідження доказів і закінчив судовий розгляд за правилами частини 3 статті 349 КПК України. Судом залишено поза увагою вчинення тяжких кримінальних правопорушень, які становлять підвищену суспільну небезпеку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 426 КПК України апеляційний суд постановив:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати, призначити новий судовий розгляд в тому ж суді першої інстанції.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4