Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області
Справа № 446/665/ 13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2013 року Кам»янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Самсіна М.Л.

секретаря Лазарєвій Г.М.

за участю прокурора Мазяр М.Т.

потерпілого ОСОБА_1

обвинуваченої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Львова, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, працюючою медсестрою Добротвірської міської лікарні, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, має на утриманні двоє малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6; раніше не судимої

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2, 29 січня 2013 року, близько 09 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «8аіті8ип§» моделі «СТ-85233Т», вартість якого згідно висновку експерта № 9/86 від 05.03.2013 року становить 400,00 гривень, в якому знаходились сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 10.00 гривень, який належить ОСОБА_1. В результаті вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_2 було заподіяно потерпілому ОСОБА_1 матеріальної шкоди на суму 410.00 грн.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.І ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)..

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченою ОСОБА_2 кримінального правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Обвинувачена ОСОБА_2 після роз»яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною підтвердила вищезазначені обставини. Суду пояснила, що в грудні 2012 року їй стало відомо, що ОСОБА_5, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 прооперували і їй була необхідна медична допомога. За вказівкою свого начальника вона мала на протязі декількох днів приходити до неї на квартиру за місцем її проживання та прогрівати їй ліве коліно за допомогою спеціального апарату «Поток 1», що вона і робила. На деякий час дана процедура була перервана і по домовленості з ОСОБА_5 вона мала в кінці січня 2013 року знову приходити до неї додому та продовжувати медичні процедури. Коли вона перебувала у неї в квартирі, то помітила, що її син ОСОБА_6 користується мобільним телефоном марки «Самсунг». 29.01.2013 р. зранку, близько 9 год. ЗО хв. вона знову прийшла в квартиру АДРЕСА_5 В цей час у квартирі діти ОСОБА_5 спали, двері відчинила ОСОБА_5. Вона і запропонувала її пройти у спальну кімнату, де на столі вона поставила апарат, призначений для прогріття коліна та побачила там мобільний телефон марки «Самсунг», якйїг належить молодшому її синові ОСОБА_6. Коли вони перебували у спальній кімнаті, то вона попросила ОСОБА_5 зробити їй каву. ОСОБА_5 вийшла із кімнати та пішла на кухню. В цей час у неї виник намір викрасти даний телефон, не може пояснити як це сталося і вона поклала його собі у свою сумочку,

виключивши його перед цим. Коли ОСОБА_5 принесла їй каву, то вона вже підключила препарат, почала процедури про прогрітою коліна і в той же час пила каву. Коли вона зробила всі необхідні процедури, то апарат склала у сумку та вийшла із квартири. По дорозі на вулиці вона витягнула із нього сім-карту, яку викинула у смітник. Вдома вона поставила у даний телефон свою сім-карту та користувалася ним. Після цього вона ще декілька разів приходила на квартиру ОСОБА_5, якій робила процедури по прогрітою коліна. Ні вона, ні ніхто із членів її сім»ї не запитували у неї, чи брала вона мобільний телефон марки «Самсунг» і вона також сама не признавалась у цьому, оскільки їй було соромно за те, що вона вчинила. 27.02.2013 року до неї на квартиру, де вона проживає, прийшли працівники Кам»янка-Бузького РВ, яким вона зізналась, що вона 29.01.2013 р., близько 9 год. 30 хв. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1, таємно викрала мобільний телефон марки «Самсунг», який належить ОСОБА_1 Винною у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала себе повністю. Просила суд суворо її не карати.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, будучи допитана під час судового слідства показала, що вона проживає в АДРЕСА_6 із свою сім»єю, а саме: чоловіком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 та трьома синами: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12. її молодший син ОСОБА_6 на протязі тривалого часу відкладав гроші і назбирав собі грошей на мобільний телефон. 04.08.2011 року вони разом з своєю сім»єю пішли у магазин «Мобілочка», що в смт. Добротворі. де він придбав собі мобільний телефон марки «8ат8ші§» моделі «СТ-85233Т» за 1172.00 гривні. У ОСОБА_1 була сім-карта мобільного зв»язку «»Київстар» з номером: НОМЕР_1. Даним телефоном її син постійно користувався. В листопаді 2012 року їй прооперували ліве коліно і в грудні 2012 року лікар призначив їй гріття коліна, на якому зробили операцію і за нею закріпили медсестру Добротвірської лікарні ОСОБА_2, яка до неї приходила на квартиру та за допомогою спеціального препарату, прогрівала їй коліно. В трудні вона їй прогрівала коліно на протязі двох тижнів та зробила перерву до кінця січня. В кінці січня 2013 року ОСОБА_2 знову почала приходити до неї на квартиру кожного ранку та прогрівала коліно. Медсестра бачила, що у її молодшого сина є мобільний телефон і що він ним користується. 29.01.2013 року ОСОБА_2 після 09.00 години ранку знову прийшла до нас на квартиру після здійснення процедур по гріттю коліна. ОСОБА_6 в цей період хворів та не ходив до школи. Вона підключила апарат до електромережі, який поставила на стіл, де лежав його мобільний телефон, якого ОСОБА_1 залишив ввечері, та попросила мене, щоб я їй зробила кави. Вона вийшла із спальної кімнати і в цей час там нікого не було. ОСОБА_6 спав у іншій кімнаті. За декілька хвилин вона прийшла у кімнату, пригостила ОСОБА_2 кавою і вона попиваючи, робила їй зігріваючі процедури на коліні. Після закінчення процедур, медсестра поклала свій апарат у сумку та попрощавшись, вийшла із квартири. За деякий час ОСОБА_1 прокинувся та вона разом з ним збиралися йти до лікаря на медобстеження. Він почав шукати за своїм мобільним телефоном по кімнаті, однак його не знайшов. У них виникла відразу підозра на медсестру Добротвірської міської лікарні ОСОБА_2. адже ніхто цього ранку до них у квартиру не заходив. Ще приблизно на протязі тижня часу ОСОБА_2 приходила до них на квартиру та робила їй процедури на коліні. Проте ні вона, ні ніхто із членів її сім»ї не згадували їй про те, що у них пропав мобільний телефон. Вона лише поклала коробку від мобільного телефону на стіл, де медсестра ставила апарат, однак вона на це не реагувала. 04.02.2013 року її старший син ОСОБА_8 вирішив звернутися із письмовою заявою у міліцію і з даного приводу написав письмову заяву дільничному інспектору міліції про крадіжку мобільного телефону марки «§атзип§» моделі «СТ-85233Т». який належить її синові ОСОБА_6. На даний час претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої ОСОБА_2 не має.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_1, будучи допитаним під час судового слідства, показав, що він проживає в АДРЕСА_6 із своєю сім»єю, а саме: батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, матір»ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_13 та двома братами: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11. Він навчається у 5- Б класі Добротвірської ЗОСШ 1-3 ступенів. Вчиться посередньо, уроки без поважних причини не пропускає, вдома допомагає своїм батькам. На протязі близько двох років він відкладав гроші, які йому давали батьки на особисті погреби і назбирав собі грошей на мобільний телефон, якого вже давно мріяв купити. 04.08.2011 року він разом із своєю сім»єю пішли у магазин «Мобілочка», що в смт. Добротворі, де йому сподобався мобільний телефон марки «8ат§ип§;> моделі «ОТ-85233Т», за якого він заплатив 1172,00 гривні. У нього була сім-карта мобільного зв»язку «»Київстар» з номером: НОМЕР_1. Даним телефоном він постійно користувався. В листопаді 2012 року його матері прооперували ліве коліно і в грудні 2012 року їй призначили гріття коліна, на якому зробили операцію і до них на квартиру приходила медсестра Добротвірської лікарні на ім»я ОСОБА_2 та за допомогою спеціального препарату

прогрівала мамі коліно. Деякий час приблизно з грудня 2012 року вона до них не приходила. В кінці січня 2013 року ОСОБА_2 знову почала приходити до них на квартиру кожного ранку та прогрівала його матері коліно. Вона бачила, що у нього є мобільний телефон марки «8атзип§» моделі «СТ-85233Т», з яким він ходив по кімнаті. 28.01.2013 року ввечері близько 23.00 години він ліг спати, а свій мобільний телефон залишив на столі у спальній кімнаті його батьків. Зранку, 29.01.2013 близько 10.00 години він прокинувся та разом із матір»ю, почав збиратися до лікаря на процедури, оскільки хворів, то захотів зі собою взяти мобільний телефон. Коли він зайшов у спальну кімнату до своїх батьків, то телефону, де напередодні ввечері він поклав на столі, не було. 04.02.2013 року його старший брат ОСОБА_7 вирішив звернутися із письмовою заявою у міліцію і з даного приводу, написав письмову заяву дільничному інспектору міліції, який обслуговує смт. Добротвір про крадіжку мобільного телефону марки «8атзші§» моделі «ОТ-85233Т». Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої ОСОБА_2 не має.

3»ясовуючи обставини справи, судом було досліджено протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, а саме:

заяви ОСОБА_7 (ас.5);

рапорта оперуповноваженого слідчого карного розшуку Кам»янка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області Мясковського О.В. (а.с.8);

протокола оглядук місця події від 27.02.2013 р.;

висновок судово-товарознавчої експертизи № 9/86 від 05.03.2013 р., які в сукупності з іншими доказами, підтверджують винуватість обвинуваченої.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винної, яка позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.с.48); має на утриманні двоє малолітніх дітей: дочку ІНФОРМАЦІЯ_5; сина ІНФОРМАЦІЯ_6 й те, що потерпілий претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої ОСОБА_2 не має.

Обставинами, які пом»якіігують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Даних про застосування по справі заходів забезпечення кримінального провадження суду не представлено, а тому підстав для прийняття рішення щодо таких заходів у суду не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винною у пред»явленному обвинуваченні за ч.І ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з засудженої ОСОБА_2 на користь на користь НДКЦ при УМВС у Львівській області на рахунок УДК у Львівській області: р/рахунок 0808 МФО 825014 ЄДРПОУ судові витрати 293 (двісті дев»яносто три) грн. 40 коп. витрат за проведення товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області чере* Кам»янка-Бузький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Прокурору та обвинуваченому копію вироку вручити негайно після його проголошення, учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку суду -направити його копію.

Суддя : /підпис/

З оригіналом згідно.