н/п 1-кс/640/6527/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
Слідчий СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 23.08.2016 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області юристом 3 класу ОСОБА_5 , у якому просив накласти арешт на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належать на праві спільної сумісної власності підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою забезпечення арешту майна слідчий просив розглянути клопотання без повідомлення підозрюваної ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання про арешт майна слідчий вказав наступне.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
23.08.2016 року ОСОБА_6 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Згідно із отриманої в ході досудового розслідування довідки з Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована на праві спільної сумісної власності частина квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.03.2009 відділом приватизації житлового фонду р. №5-09-304640-Ц.
Санкцією ч.2 ст.289 КК України передбачено покарання за інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.
Посилаючись на ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення можливої конфіскації за рішенням суду, виникла необхідність арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме частину квартири, яка на праві спільної сумісної власності належить останній, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Однак, матеріали клопотання не містять документів, які підтверджують право власності ОСОБА_6 , 1996 року народження, на майно, що належить арештувати, а саме квартиру АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1