Справа № 505/277/16-к Провадження 1-кп/505/71/2016р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2016 року Котовський міськрайнний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Подільську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/71/16, зареєстроване в ЄРДР 19.03.2014 року за № 0000429 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає на АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Котовську Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, утримується в ОУВП №21, раніше судимого:

- 14.10.2009 року Котовським міськрайонним судом Одеської області по ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 11.10.2013 року;

- 12.08.2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області по ч. ч. 2,3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; - 18.02.2015 року Котовським міськрайонним судом Одеської області по ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 7 місяці позбавлення волі;

- 31.03.2015 року по ч.1 ст. 385 КК України, із застосуванням ч.ч.1.2 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Срок відбування покарання рахується з 28.01.2015 року

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , в період з 10 по 21 лютого 2014 року, більш точної дати встановити не надалось можливим, за попередньою змовою, в групі, з метою викрадення чужого майна, відкриивши вікно, проникли до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, з корисливих мотивів, викрали майно потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а саме: килим розміром 3х4, вартістю 250 грн., DVD -програвач «Pioneer» - 739 грн., дві штори коричневого кольору 190 грн., телевізор марки «Daewoo», вартістю 250грн., 5 комплектів постільної білизни, вартістю 750 грн., 8 банних рушників, вартістю 240 грн., чоловічу шкіряну куртку, вартістю 850 грн., та чоловічі туфлі, вартістю 200 грн., а всього на загальну суму 3469 грн.

З викраденим майном з місця злочину зникли, завдавши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 3469 грн.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 свою вину у таємному викраденні майна потерпілих ОСОБА_14 не визнали.
Так, обвинувачений ОСОБА_11 , суду показав, що з ОСОБА_10 , він знайомий давно. З останнім підтримує нормальні стосунки. Потерпіла ОСОБА_12 , його тітка, з якою він знаходиться в неприязних відносинах. В лютому 2014 року, знаходячись в будинку колишньої співмешканки ОСОБА_15 , розпивав спиртні напої з ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які прийшли до них в гості. Після того, як спиртне закінчилося, вийшли на двір, і він розказав ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 проживає його тітка ОСОБА_12 , яка на той час мешкала в м. Києві. Хто саме запропонував сходити до будинку потерпілої та викрасти якесь майно, щоб потім його продати та купити спиртне, не пам`ятає. Після цього, вони з ОСОБА_10 прийшли до будинку, перестрибнули через паркан, він залишився біля будинку та наглядав за обстановкою. ОСОБА_10 пішов шукати якесь майно. Потім він почув, як останній, як йому здалося, відчиняв вікно. Коли почув звук автомобіля, крикнув ОСОБА_10 , щоб той йшов назад, так як їх хтось може побачити. Потім вони перестрибнули через паркан і пішли до ОСОБА_15 додому. Там вони ще трохи випили, а потім він ліг спати. Коли прокинувся, то побачив в будинку килим, телевізор, DVD програвач, штору та якійсь клунок. ОСОБА_10 пояснив, що ходив в будинок потерпілої та викрав вказане майно. Після цього прийшла ОСОБА_18 , та ОСОБА_19 , з якими вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_18 зателефонувала сусіду ОСОБА_20 та запропонувала йому купити телевізор, а штори та килим він з ОСОБА_10 продали ОСОБА_21 .. Остання розрахувалася горілкою та продуктами харчування.

В судовому засіданні від 02.08.2016 року, ОСОБА_11 змінив свої показання. Суду показав, що 25.07.2016 року він з ОСОБА_10 знаходилися у ОСОБА_15 дома та розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_10 ліг відпочивати. Через деякий час в гості прийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Останній приніс килим, телевізор, який був замотаний в штору та клунок з речами і попросив, щоб речі залишилися у нього. Потім ОСОБА_16 сказав, що вказані речі можна продати. Через деякий час прийшли ОСОБА_22 та ОСОБА_19 , з якими вони вживали спиртні напої, а коли горілка та їжа скінчилися, то хтось запропонував продати телевізор. Тоді ОСОБА_22 зателефонувала своєму сусіду ОСОБА_23 , та продала йому телевізор за 100 грн. Коли вони пішли, він спіткнувся об килим, який залишив ОСОБА_16 та вирішив його продати. Зателефонував ОСОБА_21 та запропонував купити килим, вона сказала, що його треба подивитися. На слідуючий день він з ОСОБА_10 віднесли килим останній. Так як грошей у неї не було, вона розрахувалася їжею та горілкою. Крім того, вони хотіли продати ОСОБА_21 . DVD - програвач, але та сказала, що грошей не має. Потім зателефонувала своїй матері та запитала чи їй потрібен програвач. Остання погодилася купити і заплатила за нього 30 грн. Зміну своїх показань пояснював тим, що раніше себе обмовив, так як прокурор обіцяв змінити обвинувачення та кваліфікувати його дії за більш м`якою статею. Ці ж показання обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив у судовому засіданні 19.10.2016 року після зміни обвинувачення прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_10 , суду показав, що ОСОБА_11 , знає давно, так як він дружив з його покійним братом. Потерпілу ОСОБА_12 , раніше не знав. В лютому 2014 року прийшов у гості до ОСОБА_11 , так як останній раніше співмешкав з його знайомою ОСОБА_15 . Всі разом вживали спиртні напої, а потім він ліг спати. Коли прокинувся, то побачив в будинку килим, телевізор, DVD програвач, штору та якійсь клунок. Від ОСОБА_11 дізнався, що вказані речі викрадені з будинку ОСОБА_12 , Останній казав, що в будинку можна взяти «все на світі». Потім допоміг продати викрадені DVD - програвач та килим. Телевізор хотів залишити собі, але коли проснувся, то побачив, що його в будинку вже не має. До будинку потерпілої не ходив, через паркан не стрибав, майно не викрадав, тільки допомагав продати. Вважає, що ОСОБА_11 його обмовляє, так як останній приїжджав до нього в виправну колонію № 14, де він відбував покарання та просив взяти вину за вчинену крадіжку на себе, взамін цього обіцяв регулярно надсилати йому продукти харчування та речі.

Суд заслухавши показання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у викрадені майна потерпілих ОСОБА_14 .

Разом з тим, суд вважає, що під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження викрадення обвинуваченими слідуючого майна: електрочайника, вартістю 100грн., килима розміром 2,5х3,5 150грн., TV-тюнер «Globo» - 250грн., системного блоку марки «Philips» 2000 грн. та монітора «Philips» розміром 17 800грн.

Прокурором не було надано будь яких доказів, які б беззаперечно підтверджували факт викрадення вказаного майна обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Надані потерпілою ОСОБА_12 , титульні листи інструкцій по експлуатації вказаних побутових приборів можуть свідчити про те, що ці прибори перебували у власності потерпілих, але не підтверджують факт їх викрадення обвинуваченими.

Винність обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у викраденні майна потерпілих ОСОБА_14 , а саме: килима розміром 3х4, вартістю 250 грн., DVD - програвача «Pioneer» - 739 грн., двух штор коричневого кольору 190 грн., телевізора марки «Daewoo», вартістю 250грн., 5 комплектів постільної білизни, вартістю 750 грн., 8 банних рушників, вартістю 240 грн., чоловічої шкіряної куртки, вартістю 850 грн., та чоловічих туфлів, вартістю 200 грн., підтверджується слідуючими даоказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка суду показала, що обвинуваченого ОСОБА_10 вона не знає, а обвинувачений ОСОБА_11 її племінник. З останнім не спілкувались, так як ОСОБА_11 вів аморальний спосіб життя.

01.02.2014 року в кафе «Баварія» в м. Котовську Одеської області робила поминальний обід своїй покійній матері. ОСОБА_11 , також був присутній та чув її розмову про те, що на той час вона з чоловіком проживала в м. Києві і в її будинку по АДРЕСА_2 ніхто не проживає. Після чого разом з чоловіком поїхали в м. Київ. 21.02.2014 року останній приїхав в м. Котовськ по справам, а коли зайшов до будинку то виявив, що було викрадено два килими розмірами 2,5х3,5 і 3х4, дві штори коричневого кольору, чоловіча шкіряна куртка, 5 комплектів постільної білизни, 8 банних рушників, чоловічі туфлі, вся побутова техніка, серед якої був телевізор Daewoo»та «DVD- програвач. Вказаним майном користувались і вся техніка була в робочому стані. Одразу ж чоловік звернувся до працівників міліції з заявою про крадіжку. Крім того, повідомив останнім, що крадіжку міг вчинити ОСОБА_11 , так як його неодноразово бачили сусіди біля їх будинку. Проникали в будинок через вікно, а майно виносили через двері, які відкрили з будинку. На даний час їй повернули DVD- програвач, марки «Pioneer». Крім того, приїжджали працівники міліції та показували викрадені штори, проте їх чомусь не повернули. Сусіди розказували їй, що до того як була скоєна крадіжка, вони бачила ОСОБА_11 , який ходив по подвір`ю та заглядав у вікна.

Показаннями потерпілого ОСОБА_24 , який суду показав, що 21.02.2014 року він приїхав у м. Котовськ, так як йому було потрібно поміняти водійські права. Біля 08.00 години він приїхав додому по АДРЕСА_2 , де виявив крадіжку. Одразу ж подзвонив до відділення міліції та повідомив про даний факт. Коли зайшов до будинку, то побачив, що викрадена побутова техніка, серед якої були телевізор, Daewoo» та DVD програвач. Крім того були викрадені 2 килима, шкіряна куртка, туфлі, рушники, постільна білизна. Він зателефонував до відділу міліції та повідомив про викрадення майна. По приїзду працівники міліції склали протокол огляду, проводили фотозйомку. Протокол він прочитав та підписав, там було все вірно відображено. Крім того, суду пояснив, що в подальшому працівники міліції тричі складали протоколи огляду місця події і він їх підписував. Приблизно через 3-4 тижні після виявлення крадіжки він знову приїхав в м. Котовськ та у відділенні міліції написав письмову заяву про скоєння крадіжки з його будинку. Добре пам`ятає, що на початку досудового розслідування він знайомився з висновком експерта, де було вказано, що наявний на взутті ОСОБА_11 грунт, ідентичний грунту з його подвір`я. В подальшому цей висновок експерта з матеріалів кримінального провадження зник. Він та його дружина одразу вказали працівникам міліції на те, що крадіжку із будинку міг скоїти племінник дружини обвинувачений ОСОБА_11 , який зловживає спиртними напоями та замічений в інших крадіжках. З викраденого дружині повернули DVD -програвач марки «Піонер». В судовому засіданні 02.08.2016 року потерпілий суду показав, що раніше до нього підходив ОСОБА_16 , який розпитував про те, чи проживає він разом із своєю дружиною, на що він відповів, що його це не стосується. Потім ОСОБА_16 розповів, що раніше до нього приходив ОСОБА_11 і розповідав, що його тітка ОСОБА_12 попросила обікрасти її дім, щоб розізлити чоловіка. Однак, він відмовився і участі у крадіжці не приймав.

Протоколом проведення слідчого експерименту, фототабицями до нього від 07.10.2015 року, за участю потерпілого ОСОБА_14 , який вказав на кількість викраденого майна, його місця знаходження до крадіжки. При цьому, останній стверджував, що підозрює ОСОБА_11 , який є їх родичем, неодноразово бував у них дома, знав розташування кімнат.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , яка суду показала, що з потерпілою не знайома, а обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_10 знає, з останніми нормальні відносини. Приблизно в кінці лютого 2014 року зателефонував ОСОБА_11 та запропонував купити килим, за який просив випити і закусити. Ввечері приїхала до ОСОБА_15 , так як на той час у останньої проживав ОСОБА_11 , щоб подивитись на килим. В будинку ОСОБА_11 показував килим, проте грошей купити його не було. На слідуючий день до неї додому прийшли ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , які принесли килим червоного кольору з коричневими вставками та штори коричневого кольору. За придбане майно вона купила обвинуваченим 2л горілки, цигарок та закуски. Килим був дуже важкий, сама не могла підняти його. Вночі, на слідуючий день прийшов ОСОБА_11 та приніс ДВД-програвач «Pioneer», за який дала останньому 30грн. Вона не знала, що ці речі викрадені, так як ОСОБА_11 говорив, що це його речі з дому.

Згідно протоколу огляду від 27.12.2014 року, ОСОБА_25 добровільно видала працівникам міліції ДВД-плеєр «Pioneer», який купила у ОСОБА_11 .

Із протоколу огляду речей від 12.01.2015 року, вбачається, що ДВД-плеєр «Pioneer», був оглянутий в присутності понятих та було встановлено, що вказний плеєр марки «Pioneer», на передній частині запис латинськими буквами, сірого кольору, в робочому стані.

Постановою слідчого від 12.01.2015 року, вкзаний плеєр був залучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та переданий потерпілій під схорону розписку.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка суду показала, що з потерпілою знайома, так як проживали по одній вулиці. Обвинуваченого ОСОБА_10 знає тривалий час, з останнім добрі відносини. З серпня 2013 року по серпень 2014 року знаходилась в близьких стосунках з обвинувачем ОСОБА_11 . Останній інколи ночував у неї вдома, а інколи - у своїх батьків. За період стосунків з ОСОБА_11 переважно перебували вдома та лише декілька разів їздили до його батьків. В лютому 2014 року сильно випивала, так як ОСОБА_11 її постійно споював. Вдома бачила чужі банні рушники та постільну білизну, на її питання, чиї це речі, ОСОБА_11 відповідав, що це йому дала мати. Проте, знаючи яка білизна та рушники у батьків ОСОБА_11 , не повірила останньому і сказала, щоб він повернув вказане майно. Весною 2014 року зустріла ОСОБА_12 , яка накинулась на неї з претензіями, що ОСОБА_11 обікрав її будинок. Через деякий час ОСОБА_11 зізнався їй, що заліз до будинку ОСОБА_12 та викрав з нього майно потерпілої. Вказані дії, ОСОБА_11 пояснив тим, що ОСОБА_12 без згоди батька продала дім бабусі, винна у смерті його брата та у тому, що батько на даний час хворіє. 22.03.2016 року ОСОБА_11 приходив до неї додому на ст.Обхідну Котовського району Одеської області, наказував не приходити у судове засідання і не давати показання в суді. При цьому погрожував фізичною розправою.
Показаннями свідка ОСОБА_23 , який суду показав, що знає потерпілу, так як остання проживала по сусідстві. Обвинуваченого ОСОБА_10 декілька разів бачив, а ОСОБА_11 знає, так як останній - колишній сусід. Приблизно у 2014 році, більш точної дати не пам`ятає, до нього додому приходила ОСОБА_18 з невідомим чоловіком, які принесли телевізор марки «Део». Останні запропонували йому купити телевізор, пояснивши, що він належить ОСОБА_15 . Він дав ОСОБА_26 100 грн. за телевізор, але через декілька днів виявив, що телевізор не працюючий. На даний час телевізора у нього не має, так як викинув у смітник.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_10 знайомий не довгий час, а з ОСОБА_11 раніше разом працювали. Відносини з останніми нормальні. Наприкінці зими 2014 року він з співмешканкою ОСОБА_17 заходили у гості до ОСОБА_11 та ОСОБА_15 . Там разом з останніми та ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. В той вечір ОСОБА_15 знаходилась у сильному алкогольному сп`янінні, та переважно спала. Вийшовши на перекур з ОСОБА_11 , останній йому повідомив про те, що його тітка посварилась зі своїм чоловіком, а тому попросила його «бомбанути їх хату». Потім він повернувся до кімнати та повідомив ОСОБА_17 про вказану розмову. Разом з останньою та ОСОБА_15 продовжували розпивати спиртні напої. Через деякий час до кімнати зайшли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які відлучились та з собою принесли клумак з матерії темного кольору. Що саме знаходилось у клумаку він не бачив. Біля двох місяців тому ОСОБА_11 телефонував до співмешканки та наказував останній не давати свідчення в суді, при цьому погрожував фізичною розправою. Крім того, декілька місяців тому ОСОБА_11 приїжджав до нього додому та просив їх з ОСОБА_17 допомогти йому зібрати передачу, яку він хотів відвезти ОСОБА_10 у тюрму.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка суду показала, що обвинувачених знає з 2014 року, так як з останніми разом випивали у ОСОБА_15 . Наприкінці лютого 2014 року разом з співмешканцем ОСОБА_16 прийшли у гості до ОСОБА_11 , який на той час проживав у ОСОБА_15 , де також знаходився ОСОБА_10 . Разом з останніми розпивали спиртні напої. Вона помітила, що на столі були гарні продукти харчування, що її здивувало, адже переважно у ОСОБА_11 та ОСОБА_15 не було що їсти. Потім її співмешканець разом з обвинуваченими вийшов на перекур. Через деякий час вона також вийшла надвір. Після чого забрала ОСОБА_16 в будинок, а обвинувачені залишились надворі. Разом з співмешканцем та ОСОБА_15 продовжували розпивати спиртні напої. При цьому ОСОБА_16 розповів їй про те, що ОСОБА_11 сказав, що тітка просила його обікрасти її будинок на зло чоловіку, з яким на той час посварилась. Приблизно через півгодини почула гуркіт у коридорі, а потім до кімнати зайшли обвинувачені з клумаком, в якому знаходились рушники, комплекти постільної білизни, чоловіча куртка та туфлі. Вона одразу зрозуміла, що ці речі викрадені. У той вечір в кімнаті побачила телевізор темного кольору, якого раніше у ОСОБА_15 не було. Остання повідомила, що телевізор забрала з ремонту. Крім того, суду показала, що ОСОБА_11 здійснював на неї психологічний вплив, погрожував їй якщо вона проти нього щось скаже на суді. Потім телефонував і просив грошей, щоб відвезти передачу ОСОБА_10 та поговорити з ним, щоб він всю вину взяв на себе.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що з обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підтримує дружні відносини. В лютому 2014 року, більш точної дати не пам`ятає, він разом із ОСОБА_22 прийшли в гості до ОСОБА_15 та стали вживати спиртне. В кімнаті побачив телевізор чорного кольору та DVD-програвач і спитав звідки вони в них з`явилися. ОСОБА_11 відповів, що привіз від матері, а потім запитав чи не потрібен комусь телевізор. Тоді ОСОБА_18 подзвонила знайомому на ім`я ОСОБА_27 та запропонувала йому купити телевізор. Останній погодився. На скільки він пам`ятає, що саме він з ОСОБА_11 віднесли телевізор ОСОБА_28 та продали за 100 грн. Крім того, на підлозі в коридорі побачив рулон, схожий на згорнутий килим. В той час у нього на квартирі проживала ОСОБА_21 , і у дворі він бачив штори, які висіли на мотузці, потім як з`ясувалося вони були викрадені з будинку ОСОБА_14 . Через деякий час прийшли працівники міліції та в його присутності вилучили штори коричневого кольору, склали протокол, після чого їх сфотографували.

Згідно протоколу огляду від 04.08.2014 року, фототаблиць до протоколу, в домоволодінні ОСОБА_19 , по АДРЕСА_3 були виявлені та вилучені штори коричневого кольору.

Відповідно до протоколу огляду від 05.09.2015 року, вилучені штори, світло коричневого кольору, розміром 1х2 виготовлені з бархатного матеріалу.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка суду показала, що обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знає біля двох років, стосунки нормальні, дружні. В лютому 2014 року, в період з 10 по 20 лютого, більш точної дати не пам`ятає, вона з ОСОБА_19 , прийшли в гості до ОСОБА_15 . Там, ОСОБА_11 запитав чи потрібен комусь телевізор. Вона одразу зателефонувала сусіду на ім`я ОСОБА_27 , і останній купив телевізор марки «Daewoo»» за 100 грн. В коридорі за щось спіткнулася, посвітила телефоном і побачила на підлозі два звернутих килима, один з яких був дуже великий. ОСОБА_15 сказала, що вона забрала його у свого колишнього співмешканця, а телевізор ОСОБА_11 привіз з села. Крім того вона бачила в кімнаті згорток з речами, але не роздивилася, що саме в ньому знаходилося. На скільки пам`ятає,продавати телевізор носили ОСОБА_29 та ОСОБА_19 , а вона домовлялась про його ціну.

Згідно висновку товарознавчого дослідження № 13112015-1, ринкова вартість, який був у використанні ДВД-плеєра «Pioneer», складає 739 грн.

Згідно висновку товарознавчого дослідження № 13112015 -2, вартість штор, світлокоричневого кольору складає 190грн.

Як вбачається з довідок ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» (сертифікат субЇєкта оціночної діяльності № 17271/14 року), з урахуванням зносу, в середньому вартість телевізора марки «ДЕWOO» - 250 грн.; килиму, розміром 3х4 - - 250 грн.; чоловічої куртки, 52 розміру - 850 грн.; одного двухспального комплекту постільної білизни 150 грн.; банного рушника, розміром 1,5 на 2х8 30 грн.; чоловічих туфлів 43 розміру 200 грн.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні погодилися з визначеною вартістю викраденого майна.

Згідно зі ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Частина перша ст. 89 КПК України визначає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Доводи захисника про недопустимість наведених доказів, суд вважає неогрунтованими так як у відповідності до вимог ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд не вбачає істотних порушень прав люди і основоположних свобод, передбачених ч. 2 ст. 87 КПК України, при отриманні наведених доказів, а тому немає підстав для визнання їх недопустимими.
Дослідженні у судовому засіданні докази, суд вважає належними та допустимими, так як вони отримані відповідно до вимог КПК України, узгоджуються між собою, і переконливо доводять вину обвинувачених у викраденні чужого майна.

Разом з тим, протокол проведенння слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_10 , відеозапис слідчої дії суд визнає недопустим доказом, так як слідча дія була проведена з порушенням норм кримінально процесуального законодавства.

Так, в протоколі проведення слідчого експерименту зазначено, що слідча дія проводиться 09.12.2014 року, а в таблицях ілюстраціях до протоколу вказана дата 09.12.2015 року.

Крім того, в протоколі відсутні відомості про понятих, які були присутні при проведенні слідчого експерименту. При перегляді відеозапису вказаної дії було встановлено, що слідчий ОСОБА_30 , попереджала підозрюваного ОСОБА_10 за дачу завідомо неправдивих показань, що є суттєвим порушенням його прав, передбачених ч.2 п.4 ст. 87 КПК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 , стверджувала, що крадіжку речей виявив її чоловік ОСОБА_13 21.02.2014 року. Тоді ж, він зателефонував до відділу міліції і в той же день проводився огляд домоволодіння та складався протокол. Аналогічні показання в цій частині дав суду потерпілий ОСОБА_13 та підтвердив, що під час огляду домоволодіння 21.02.2014 року, працівниками міліції були виявлені та вилучені зразки слідів пальців рук та слідів взутття. Однак, протокол огляду місця події, а саме будинку АДРЕСА_2 , датований 18.03.2014 року. В даті складення протоколу та складених фототаблиць до нього містяться виправлення.

За таких обставин суд визнає протокол огляду місця події від 18.03.2014 року недопустимим доказом.

Із вступної частини судової дактилоскопічної експертизи № 23 від 22.03.2014 року, слідує. що в розпорядження експерта направлені сліди рук, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події 21.02.2014 року. Однак, прокурором не був наданий протокол огляду місця події від 21.02.2014 року, що позбавляє суд можливості впевнитися в законності виявлення та вилучення слідів папілярних узорів пальців рук. При таких обставинах суд приходить до висновку, про визнання судової дактилоскопічної експертизи недопустимим доказом. За аналогічних обставин, суд визнає недопустимим доказом висновок додаткової судової трасологічної експертизи № 24д від 18.02.2016 року.

Твердження захисника ОСОБА_9 про те, що досудове розслідування проводилося без заяви потерпілих про вчинення крадіжки їх майна, а тому всі докази по справі є недопустимими, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення. Вийнятком є кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, яке розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , обвинувачуються у скоєнніі кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 447 КПК України не відноситься до криміналнього провадження у формі приватного обвинувачення. Крім того, потерпілий ОСОБА_13 стверджував, що він звертався до відділу міліції з телефонним повідомленням, а потім із письмовими заявами.

Із наданого прокурором рапорту чергового відділу міліції від 18.03.2014 року до чергової частини Котовського МВ ГУМВС України надійшла аява ОСОБА_13 про проникнення до його будинку та вчинення крадіжки майна.

Таким чином, судом встановлено, що досудове розслідування було розпочато та проводилося відповідно до вимог ст. ст. 25, 214 КПК України.

Дослідженні у судовому засіданні докази, приводять суд до висновку про те, що дії ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , слід кваліфікувати по ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою, групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а ОСОБА_10 і за ознакою вчинення правопорушення, повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд відповідно вимог ст. 50 КК України бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів. З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
При обранні виду та міри покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченими, дані про їх особи, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Характеризуються обвинувачені ОСОБА_11 - негативно, ОСОБА_10 - посередньо.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинувачених судом не встановлено.
Враховуючи наведені обставини, дані про особи обвинувачених, те, що ними було вчинено тяжкий злочин, думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні, суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння обвинуваченими нових кримінальних правопорушень, останнім слід призначити міру покарання у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази по даному провадженню вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 368,370, 373 -374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 27.10.2016 року.
Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання змінити на утримання під вартою з залу судових засідань.
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання призначеним покаранням покарання призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської областівід 31.03.2015 року остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 4 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 28.01.2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_10 , строк попереднього ув`язнення в період з 05.02.2016 року по 27.10.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 утримання під вартою, залишити без зміни до набрання вироком законної сили і утримувати в Одеському слідчому ізоляторі

Речові докази по справі, а саме DVD - програвач, переданий під схорону розписку потерпілій ОСОБА_12 повернути останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а потерпілим, які не були присутні в судовому засіданні надсилається не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1