Справа № 750/9274/16-к
Провадження № 1-кп/750/362/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
представника потерпілої - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, українця,
громадянина України, з повною вищою освітою, не
одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого соціальним
працівником, не судимого в силу ст. 89 КК України,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -
15 червня 2016 року, приблизно о 08 год. 25 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Toyota HI ACE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по тротуару в м. Чернігові від прибудинкової території будинку № 24 по вул. Шевченка в напрямку проїзної частини вул. Шевченка.
Рухаючись у вказаному напрямку в районі будинку № 24 по вул. Шевченка у м. Чернігові, ОСОБА_7 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, з метою забезпечення безпеки рух, не звернувся за допомогою до інших осіб та створив небезпеку пішоходу ОСОБА_10 , який рухався по правому тротуару вул. Шевченка, відносно напрямку руху, зі сторони вул. О.Молодчого в бік вул. О. Міхнюка позаду автомобіля, в результаті чого автомобіль під керуванням ОСОБА_7 скоїв на нього наїзд.
В результаті наїзду пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Чернігівської міської лікарні № 2, де помер під час лікування ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 519 від 27.07.2016 року, смерть ОСОБА_10 настала в наслідок набряку головного мозку, який виник в результаті закритої черепно-мозкової травми із переломом кісток основи та склепіння черепа. Дані тілесні ушкодження могли виникнути 15.06.2016 року, від дії тупих предметів (в тому числі при зіткненні з автомобілем в умовах дорожньо-транспортної пригоди) чи ударів об такі ж, за механізмом удару та тертя не могли бути заподіяні власноручно, не могли утворитись в наслідок падіння з висоти власного зросту на площину (як з так і без прискорення), знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті і за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення.
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 , порушив вимоги п.п. 2.3 б), 10.9, 11.13 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням по ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю та повністю підтвердив викладені в його обвинуваченні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_10 був її батьком. Про обставини смерті її батька їй відомо тільки з матеріалів кримінального провадження. Претензій до обвинуваченого вона не має, оскільки той відшкодував завдані їй збитки. Просить суворо не карати обвинуваченого та не призначати йому реальної міри покарання.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи свідчення обвинуваченого та потерпілої, а також те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК України, як дії, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 .
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, що є тяжким, фактичні обставини справи, його ставлення до цього, особу винного, який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, його вік, сімейний стан має на утриманні двох малолітніх дітей, та батьків похилого віку, за якими він здійснює догляд, оскільки вони є інвалідами другої групи, стан його здоров`я, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, відшкодування завданих збитків, а саме витрат на поминальні обіди та моральну шкоду, відсутність обставин, які обтяжують таке покарання, думку потерпілої, яка у судовому засіданні та у своїй письмовій заяві просить призначити міру покарання в мінімальному розмірі, та не пов`язану з позбавленням волі реально, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо можливості призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд не може погодитися з обвинуваченням щодо наявності у ОСОБА_7 такої обтяжуючої обставини, як вчинення злочину відносно особи похилого віку, так як за обставинами події, які викладені в обвинувальному акті, обвинувачений не міг усвідомлювати, що в даній дорожній обстановці він здійснює наїзд саме на особу похилого віку, тому вказана вище обставина підлягає виключенню з його обвинувачення.
Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та його сімейний стан, суд вважає за можливе не застосовувати до нього додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Процесуальні витрати в сумі 703 грн. 68 коп., пов`язані з проведенням по справі судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речовий доказ автомобіль марки «Toyota HI ACE», реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідно повернути власнику.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 703 грн. 68 коп. процесуальних витрат.
Речовий доказ автомобіль марки «Toyota HI ACE», реєстраційний номер НОМЕР_1 передати ОСОБА_7 .
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1