Справа № 307/2479/15-к
Провадження № 1-кп/307/83/16
В И Р О К
іменем України
24 листопада 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: з сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, судимого 10 квітня 2000 року вироком Тячівського районного суду Закарпатської області за ч.2 ст.140 КК України 1960 року до одного року позбавлення волі, 11 червня 2003 року вироком Тячівського районного суду Закарпатської області за ч.3 ст.296 КК України до двох років позбавлення волі, 15 червня 2007 року вироком Тячівського районного суду Закарпатської області за ч.3 ст.296 КК України до трьох років позбавлення волі, 21 жовтня 2011 року вироком Галицького районного суду міста Львова за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, 04 червня 2014 року ухвалою Сихівського районного суду міста Львова звільненого від покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Галицького районного суду міста Львова від 21 жовтня 2011 року на підставі ст.7 Закону України "Про амністію в 2014 році",

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.357 та ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 12 жовтня 2014 року, приблизно о 09 годині, зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 та в ході розмови повідомив останньому, що у нього знаходяться документи, які від того було викрадено та запропонував ОСОБА_4 зустрітися біля магазину "Троянда", що знаходиться в м. Тячів по вул. Лазівська, 2, для вирішення питання про повернення йому документів, на що ОСОБА_4 погодився, і того ж дня, близько 09 години, біля магазину "Троянда" у м. Тячів по вул. Лазівська, 2, під час особистої зустрічі, в ході розмови з ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання чужого майна - грошових коштів, запропонував ОСОБА_4 знайти та повернути його документи за винагороду в сумі 2 000 гривень, при цьому, ОСОБА_4 , будучи введеним в оману, прибувши за вказівкою ОСОБА_6 до смт. Вишково Хустського району, 12 жовтня 2014 року, близько 11 години, добровільно передав ОСОБА_6 вказану суму грошових коштів, вважаючи, що це є правомірним, необхідним та вигідним для нього, а в замін ОСОБА_6 передав потерпілому ОСОБА_4 викрадені в нього документи, а саме, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 09 жовтня 1998 року на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 11 серпня 2003 на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво № НОМЕР_3 про народження ОСОБА_8 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане РЕВ Тячівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 01 січня 2005 року на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення водія серії НОМЕР_5 видане РЕВ Тячівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 17 листопада 2005 на ім`я ОСОБА_5 , техпаспорт серії НОМЕР_6 виданий РЕВ Берегівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 04 грудня 1982 року на автомобіль ВАЗ 2102, номерний знак НОМЕР_7 , в результаті чого потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду на суму 2 000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , 12 жовтня 2014 року, близько 08 години 30 хвилин, проходячи по вулиці Волошина в м. Тячів в напрямку будинку, що належить ОСОБА_4 , біля проїзної частини дороги, в канаві, знайшов згорток рушника, в якому знаходилися важливі особисті документи, а саме, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 09 жовтня 1998 року на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 11 серпня 2003 року на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво № НОМЕР_3 про народження ОСОБА_8 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане РЕВ Тячівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 01 січня 2005 року на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення водія серії НОМЕР_5 видане РЕВ Тячівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 17 листопада 2005 року на ім`я ОСОБА_5 , техпаспорт серії НОМЕР_6 виданий РЕВ Берегівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 04 грудня 1982 року на автомобіль ВАЗ 2102, номерний знак НОМЕР_7 , які він незаконно привласнив з метою отримання грошової винагороди за їх повернення, чим позбавив потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 можливості реалізовувати свої права, свободи та законні інтереси, тобто використовувати важливі документи за їхнім цільовим призначенням.

Крім цього, ОСОБА_6 , 12 червня 2014 року був звільнений з місця відбування ним покарання - Львівської виправної колонії № 48 згідно Закону України "Про амністію у 2014 році". Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19 червня 2014 року відносно ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд на один рік шість місяців та встановлено обмеження, зокрема щодо виїзду в особистих справах за межі району (міста) без відома органів внутрішніх справ. Проте, ОСОБА_6 , перебуваючи під адміністративним наглядом, ігноруючи встановлені обмеження, про які йому було відомо, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, у порушення вимог п. "в" ч. 1 ст. 9 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", без дозволу та повідомлення працівників Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, які здійснюють адміністративний нагляд, самовільно залишив місце свого проживання в АДРЕСА_3 , та виїхав за межі Тячівського району, а саме до міста Львова, де перебував з 25 жовтня по 17 грудня 2014 року, тим самим ухилився від адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами винуватим себе визнав повністю, обіцяв більше не вчиняти злочинів, жаліє про скоєне та пояснив, що 12 жовтня 2014 року, зранку, він перебував вдома, і до нього зателефонував ОСОБА_4 і попросив допомоги. Він пішов до ОСОБА_4 , однак по дорозі до останнього, знайшов документи, а саме: паспорта, свідоцтво про народження, посвідчення водія, технічний паспорт, що належали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які були загорнуті в рушник. Він взяв дані документи та сховав їх в канаві біля дороги. Прийшовши до ОСОБА_4 , останній розповів йому, що з його будинку викрали документи та попросив його допомогти їх повернути. Випивши з ОСОБА_4 каву, він пішов від останнього до ОСОБА_9 та по дорозі забрав з собою документи, що раніше сховав в канаві. Прийшовши до ОСОБА_9 , він попросив останнього відвезти його на автомобілі в с. Вишково Хустського району. ОСОБА_9 погодився, і вони під`їхали автомобілем до кафе "Золота Троянда" в м. Тячеві. Він зателефонував до ОСОБА_4 та повідомив його, що зможе повернути йому документи, однак за це він повинен дати йому дві тисячі гривень. ОСОБА_4 погодився на його пропозицію, прийшов до нього, і вони разом поїхали в с. Вишково. Приїхавши в с. Вишково, він вийшов з автомобіля, відійшов в сторону, оскільки документи були при ньому, приблизно за 15 хв. повернувся в автомобіль та повернув ОСОБА_4 документи, за що останній дав йому дві тисячі гривень. Після цього, вони повернулися в м. Тячів. Крім цього пояснив, що 19 червня 2014 року відносно нього встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік шість місяців та встановлено обмеження щодо виїзду в особистих справах за межі району (міста) без відома органів внутрішніх справ. Проте він порушив дане обмеження та без дозволу та повідомлення працівників Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області 25 жовтня 2014 року самовільно залишив місце свого проживання в АДРЕСА_3 , та виїхав за межі Тячівського району, а саме до міста Львова, де перебував до 17 грудня 2014 року.

Обвинувачений винність свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розумів зміст скоєного, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу, матеріалів щодо місця знаходження речових доказів та судових витрат. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тому ці його дії слід кваліфікувати за ст.395 КК України та у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.357 КК України.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не знаходить.

З урахуванням таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 за ч.2 ст.190 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, за ч.3 ст.357 КК України, слід обрати покарання у виді обмеження волі, а за ст.395 КК України, слід обрати покарання у виді арешту, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 09 жовтня 1998 року на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане РЕВ Тячівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 01 січня 2005 року на ім`я ОСОБА_4 , техпаспорт серії НОМЕР_6 виданий РЕВ Берегівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 04 грудня 1982 року на автомобіль ВАЗ 2102, номерний знак НОМЕР_7 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , слід повернути ОСОБА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 11 серпня 2003 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія серії НОМЕР_5 видане РЕВ Тячівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 17 листопада 2005 на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво № НОМЕР_3 про народження ОСОБА_8 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , слід повернути ОСОБА_5 (т.1 а.с.74-76).

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України судові витрати, що складаються із вартості за проведення експертизи в сумі 184 гривні 47 копійок, слід стягнути із ОСОБА_6 на користь держави.

Зарахувати у відбуття покарання ОСОБА_6 перебування його під вартою з 26 липня 2015 року по 17 березня 2016 року, із врахуванням ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.357 та ст.395 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 190 КК України - 1 (один) рік 3 (три) місяці 10 (десять) днів позбавлення волі;

за ч.3 ст. 357 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;

за ст. 395 КК України - 6 (шість) місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання 1 (один) рік 3 (три) місяці 10 (десять) днів позбавлення волі.

Зарахувати у відбуття покарання ОСОБА_6 перебування його під вартою з 26 липня 2015 року по 17 березня 2016 року, із врахуванням ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 09 жовтня 1998 року на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане РЕВ Тячівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 01 січня 2005 року на ім`я ОСОБА_4 , техпаспорт серії НОМЕР_6 виданий РЕВ Берегівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 04 грудня 1982 року на автомобіль ВАЗ 2102, номерний знак НОМЕР_7 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , слід повернути ОСОБА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 11 серпня 2003 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія серії НОМЕР_5 видане РЕВ Тячівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 17 листопада 2005 на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво № НОМЕР_3 про народження ОСОБА_8 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , слід повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 47 копійок судових витрат за проведення експертиз.

Вважати ОСОБА_6 таким, що відбув покарання за даним вироком.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1