Справа № 387/458/16-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/61/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта повна загальна середня, утриманців та пільг не має, раніше не судимого, захід забезпечення кримінального провадження не обирався -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2016 року кримінальне провадження відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України - закрито у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення.
В судовому засіданні 24.05.2016 року надано угоду про примирення укладену 24.05.2016 між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 згідно якої :
ОСОБА_4 , 30.03.2016 близько 22 години 30 хвилин, спільно зі своїм знайомим ОСОБА_6 прямували на автомобілі останнього по АДРЕСА_2 , з метою виявлення особи, яка щойно зі слів співмешканки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 безпричинно стукала у вікна її будинку. У вказаний час ОСОБА_4 та ОСОБА_6 помітили невідомого чоловіка, до якого під`їхавши розпочали розмову з приводу зазначеного повідомлення ОСОБА_7 .. ОСОБА_4 під час розмови із виявленим громадянином, який виявився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після нанесення йому тілесних ушкоджень, помітив, що у ОСОБА_5 із рук випав мобільний телефон торгової марки «LG» моделі Е 612 (ІМЕІ № НОМЕР_1 ), та пересвідчившись, що господар даного майна, в тому числі сторонні особи за його діями не спостерігають, діючи умисно та цілеспрямовано, реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав зазначений мобільний телефон, вартість якого відповідно до висновку експерта № 254 від 09.04.2016 становить 750,00 грн., разом із флеш-картою «TransendmicroSDHC 8GB», вартість якої відповідно до висновку експерта № 254 від 09.04.2016 становить 71,00 грн.. З викраденим чужим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 821,00 грн..
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Просив суд затвердити досягнуту між ним та потерпілим угоду про примирення та призначити йому узгоджене між сторонами покарання. Заявив, що йому зрозумілі: права надані законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди судом. Повідомив, що укладення угоди є добровільним.
Таким чином дії ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) .
Суд, встановивши особу обвинуваченого, з`ясував, що йому зрозуміле обвинувачення і що він визнає себе винним. В судовому засіданні ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену з потерпілим ОСОБА_5 угоду про примирення.
Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення, суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого ОСОБА_4 , чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, в судовому засіданні суд з`ясував у потерпілого ОСОБА_5 , чи цілком правильно він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, а також, що наслідками укладення та затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468 - 475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд переконався у судовому засіданні шляхом проведення опитування потерпілого та обвинуваченого, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та повністю усвідомленим.
Також суд переконався, що ОСОБА_4 повністю зрозумів права, визначені п.1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд дослідивши угоду про примирення від 24 травня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , дійшов висновку, що: 1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не було допущено не вірної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не існує; 5) можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна; 6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України відноситься до класифікації злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд дослідивши угоду про примирення від 24 травня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно та свідомо, умови, які б ускладнювали виконання угоди підозрюваним, не встановлено. Також узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Отже суд переконався, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися .
Цивільний позов не заявлявся .
Процесуальні витрати відсутні .
Речові докази - відсутні .
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,468,471,474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1