УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/2769/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2016 року,-
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2016 року частково задоволено заяву засудженого та замінено засудженому ОСОБА_7 не відбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.04.2012 року більш м"яким покаранням у виді обмеження волі строком 1 рік 11 місяців 29 днів.
В апеляційній скарзі засуджений просить замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке у вигляді громадських робіт або скасувати ухвалу суду та залишити йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки у нього відкривається пільга за ст.81 КК України. Вказує, що він своєю сумлінною поведінкою та позитивною характеристикою довів, що став на шлях виправлення, тому він відмовляється від обмеження волі і просить, щоб йому призначили громадські роботи або залишили позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного .
Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині цього кодексу для даного виду покарання і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання призначеного вироком.
Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання засудженого частково, зазначених вимог закону дотримався, однак при цьому вийшов за межі заявленого клопотання ОСОБА_7 .
Як вбачається з ухвали суду та підтверджено матерілами судового провадження, ОСОБА_7 засуджений 11.04.2012 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання - 13.12.2012 року, кінець строку - 13.06.2018 року.
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.12.2012 року. Під час тримання в УВП (№8) м. Житомира характеризується посередньо, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.
З 20.12.2012 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). З 16.03.2015 року переведений до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштований на контрагентських роботах. До виконання поставлених завдань ставиться відповідально, свої обов`язки знає та виконує. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, порушень вимог режиму тримання не допускає, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За сумлінну поведінку та ставлення до праці вісім разів заохочувався. У відношенні до засуджених не конфліктний. На зауваження та критику в свою адресу реагує спокійно, робить належні висновки. Враховує думку колективу засуджених, намагається побудувати безконфліктні стосунки з оточуючими. Дружні стосунки підтримує з обмеженим колом засуджених. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, законні вимоги виконує. Дотримується правомірних та ввічливих відносин. Працевлаштований на підсобному господарстві різноробочим. До роботи ставиться добре, виконує її виконує вчасно та якісно, проявляє ініціативу. Дбайливо ставиться до майна установи. Порушень пожежної безпеки та безпеки праці не допускає. Свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в охайному вигляді. Дотримується вимог санітарії та особистої гігієни. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
Приймає активну участь в неоплатних роботах по благоустрою та поліпшенню житлово-побутових умов. До виконання робіт ставиться з розумною ініціативою. Розуміє їх необхідність. Приймає активну участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної та наркотичної залежності». Відвідує інформаційні заняття за участю медичних працівників колонії, відвідує бібліотеку колонії, цікавиться літературою відповідного характеру. Приймає активну участь в роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність, входить до складу самодіяльної секції «Бібліотечна». Приймає участь у читацьких вечорах, конкурсах, які організовуються адміністрацією колонії. Надає допомогу в організації культурно масових заходів. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування, регулярно отримує не менше одного листа в тиждень. Отримав від них три посилки. Стосунки добрі, родинні, рідні мають на нього позитивний вплив. За вироком суду має позов на суму 675 грн. 36 коп., але виконавчі листи в колонію не надходили. Перебуває на профілактичному обліку, як відторгнутий загалом. За вироком суду вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється, призначене судом покарання вважає справедливим.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що за час відбуття покарання засуджений своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, однак враховуючи те, що він в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбуває покарання за скоєння тяжкого корисливого злочину вчиненого під час іспитового строку встановленого за попереднім вироком, строк, який залишився до відбуття засудженому, є значним, суд вірно визначив, що замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі саме громадськими роботами, як просить засуджений, підстав немає.
Разом з тим, вірно зробивши зазначений висновок, в подальшому суд першої інстанції вийшов за межі заявленого ОСОБА_7 клопотання та замінив невідбуту ним частину покарання іншим видом покарання обмеженням волі, проти чого ОСОБА_7 категорично заперечував як при розгляді клопотання в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі.
З огляду на викладене, колегія суддів, не вбачаючи підстав для заміни ОСОБА_7 частини невідбутного покарання у виді позбавлення волі саме громадськими роботами, як заявлено в його клопотанні та апеляційній скарзі, вважає за необхідне оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову засудженому у задоволенні його клопотання.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2016 року про заміну ОСОБА_7 не відбутої частини покарання більш м`яким скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі на громадські роботи відмовити.
Ухвала набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.
Судді: