Єдиний унікальний номер 730/950/16-к
номер провадження № 1-кп/728/180/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2016 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 18.08.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Борзна, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, інвалідом не являється, раніше засуджувався Борзнянським районним судом Чернігівської області 17 листопада 2014 року по ч. 1 ст. 382 КК України до 100 годин громадських робіт, звільнений після відбування покарання 03 лютого 2015 року, в силу ст. 89 КК України вважається не судимим
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в :
17 серпня 2016 року, близько 15 години 15 хвилин, ОСОБА_4 прийшов до помешкання, яке розташоване в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , де у приміщенні веранди вказаного будинку, під час сварки, яка переросла у бійку, на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 , завдав останньому один удар ножем в область живота, у результаті чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівої половини живота, яке виражалось проникненням у черевну порожнину, ушкодженням петель тонкого кишківника та крововиливом у черевну порожнину. Згідно висновку судово-медичної експертизи №78 від 14 вересня 2016 року отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до категорії ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він з дитинства товаришує із ОСОБА_5 , 17 серпня 2016 року після 15 години він прийшов до помешкання товариша ОСОБА_6 , де також були інші його товариші ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . В ході розмови із ОСОБА_5 між ними виникла сварка, в чому полягала суть конфлікту він на даний час не пам`ятає, під час сварки ОСОБА_5 на грунті скандалу наніс йому удар ладонею руки по потиличній частині голови, а так як він в цей час нарізав ножем кавун, то він через образу наніс йому удар ножем у живіт. Вбивати ОСОБА_5 наміру не мав, при цьому розумів, що наносить удар ножем в життєво важливий орган, усвідомлював, що завдає йому серйозні тілесні ушкодження, але так трапилося, при цьому, в той момент про наслідки не думав. Фактично лише після нанесення удару ножем усвідомив всю безглуздість своїх дій. Товариші відібрали в нього ножа та вигнали на вулицю. Спиртних напоїв в той день він не вживав. Під час лікування потерпілого сам оплачував всі ліки які йому призначали лікарі, на даний час вони продовжують товаришувати з потерпілим. В скоєному розкаюється, просить вибачення у потерпілого, зобов`язується відшкодувати судові витрати та в повному обсязі визнає позов прокурора, просить суд не позбавляти його волі.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 17 серпня 2016 року, після 15 години, він та його товариші зібралися у помешкання ОСОБА_6 , крім господаря були ще ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . В ході розмови із ОСОБА_4 між ними виникла сварка, в чому полягала суть конфлікту він на даний час не пам`ятає, під час сварки він на грунті скандалу наніс ОСОБА_4 удар ладонею руки по потиличній частині голови, а так як він в цей час нарізав ножем кавун, то він через образу наніс йому удар ножем у живіт. Товариші відібрали в ОСОБА_4 ножа та вигнали його на вулицю, викликали швидку допомогу. Спиртних напоїв в той день вони не вживали. Під час лікування обвинувачений сам оплачував всі ліки, які йому призначали лікарі, на даний час вони продовжують товаришувати з обвинуваченим, він до нього не має ні матеріальних ні моральних претензій, при цьому просить суд не позбавляти волі обвинуваченого.
Враховуючи свідчення обвинуваченого та потерпілого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України, так як він умисно наніс потерпілому тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, а його вина у скоєному доведена у повному обсязі.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданої протиправними діями шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом по справі не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, фактичні обставини вчинення протиправних дій, предмет посягання та умови, що стали підставою для їх вчинення, враховує обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, формальну характеристику з місця проживання, яка не містить негативних характеризуючи даних, доходить висновку, що йому необхідно призначити покарання визначене санкцією інкримінованої частини статті у виді позбавлення волі. Проте, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вирішуючи цивільний позов прокурора по справі про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_4 в інтересах Борзнянської ЦРЛ на суму 5628 грн. 00 коп., суд керується вимогами ч.1 ст.1206 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину, враховує довідку Борзнянської ЦРЛ №759 від 27 вересня 2016 року, якою визначено час перебування потерпілого ОСОБА_5 на лікуванні вартість ліжко дня та загальну суму понесених витрат, позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав позовні вимоги в повному обсязі, та вражає, що він підлягає задоволенню в повному обсязі і з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь Борзнянської ЦРЛ 5628 грн. 00 коп. в порядку відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
Процесуальні витрати по справі в сумі 1100 грн. 50 коп. за проведення судово-імунологічної експертизи по справі, відповідно вимог ст. 124 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Речові докази по справі: ніж із дерев`яною ручкою та чоловічі спортивні штани з плямами бурого кольору, вилучені по справі про обвинувачення ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000487 та передані на зберігання в кімнату речових доказів Борзнянського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області знищити, як знаряддя вчинення злочину та речі не придатні до подальшого використання.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового провадження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати, так як обвинувачений не порушував його умови в ході досудового провадження, має стійкі соціальні звязки і тому суд не вбачає підстав для продовження його дії до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.
В силу ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Обраний ОСОБА_4 в ході досудового провадження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати, запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1100 (одну тисячу сто) гривень 50 копійок в порядку відшкодування судових витрат понесених проведенням експертизи по справі.
Речові докази по справі: ніж із дерев`яною ручкою та чоловічі спортивні штани з плямами бурого кольору, вилучені по справі про обвинувачення ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000487 та передані на зберігання в кімнату речових доказів Борзнянського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області знищити, як знаряддя вчинення злочину та речі не придатні до подальшого використання.
Цивільний позов прокурора по справі задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 на користь Борзнянської центральної районної лікарні код 02006188, МФО-853592, р/р 1115 5 628 (п`ять тисяч шістсот двадцять вісім ) гривень 00 копійок в порядку відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1