Справа № 703/1748/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
за ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 30 січня 2015 року близько 20 год. 00 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 в ході сварки, яка виникла на грунті неприязних стосунків, ударом руки в ліве око ОСОБА_5 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця повік та крововиливу оболонки лівого ока, які відносяться до категорії легких, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а також декількома ударами рук в ліве плече тому ж потерпілому, спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе не визнав і суду пояснив, що в ході сварки з ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_2 , яку він знімав для колишньої своєї дружини ОСОБА_10 і своєї малолітньої доньки ОСОБА_11 , що виникла із-за неналежного, на його думку, відношення ОСОБА_12 та ОСОБА_9 до виховання і забезпечення вказаної дитини, розхвилювавшись, перевернув табуретку з їдою і з коньяком, які на ній стояли, після чого був виштовханий ОСОБА_9 з квартири.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю доказана і підтверджується:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що близько 20 год. 30 січня 2015 року він зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 вечеряв у кімнаті квартири АДРЕСА_2 . В цей час хтось подзвонив у двері. Дружина пішла відкривати ці двері. Коли ОСОБА_12 відчинила двері, то в їх житло ввірвався колишній її чоловік ОСОБА_8 , який її відштовхнув, а потім, підбігши до ОСОБА_9 , умисно перевернув табуретку з їжею і 1-2 рази ударив його ( ОСОБА_9 ) в ліве око, а після того бив його руками по плечах, тулубу і ребрах.
Після того, як він виштовхав ОСОБА_8 з квартири в тамбур, туди вийшов із своєї квартири їх сусід ОСОБА_13 , а за ним його дружина ОСОБА_14 , які допомогли виштовхати ОСОБА_8 і які викликали міліцію;
- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що вона близько 20 год. 30 січня 2015 року з співмешканцем ОСОБА_15 вечеряли у себе вдома в квартирі АДРЕСА_2 . В цей час хтось подзвонив у двері. Коли вона відчинила вхідні двері в квартиру, то її з силою відштовхнув її колишній чоловік ОСОБА_8 , який з лайкою ввірвався в їх житло, підскочив до ОСОБА_15 , перевернув табуретку з їжею, а потім наніс ОСОБА_9 декілька ударів. Вона бачила лише, як ОСОБА_8 по одному разу рукою наніс удар в ліве око і в плече. Решти ударів, які ОСОБА_8 наносив ОСОБА_15 могла і не бачити.
Причиною конфлікту в той вечір між її теперішнім і колишнім чоловіками була та обставина, що ОСОБА_9 зробив зауваження ОСОБА_8 про необхідність роззуватися, коли той заходить у житло до людей;
- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що з чоловіком ОСОБА_17 проживають в квартирі АДРЕСА_3 , яка поруч з квартирою АДРЕСА_2 . В один із вечорів в 2015 році вони почули шум у сусідній квартирі, а потім лайку і звуки метушні в тамбурі. Її чоловік вийшов з квартири і виштовхав ОСОБА_8 , який боровся з ОСОБА_9 і лаявся, а вона викликала працівників міліції;
- даними висновку експерта № 029 від 5 лютого 2015 року, згідно якого ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синця повік та крововиливу оболонки лівого ока, які відносяться до категорії легких, спричинивших короткочасний розлад здоров`я та синців лівого плеча, які відносься до категорії легких. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, могли бути спричинені за механізмом, який потерпілий повідомив експерту під час огляду і за давністю відповідають часу події;
- даними протоколу слідчого експерименту від 25 листопада 2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 показала, як ОСОБА_8 наніс удари рукою в ліве око та в ліве плече ОСОБА_15 ;
- даними протоколу слідчого експерименту від 25 листопада 2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 показав, як ОСОБА_8 наніс йому удар правою рукою під ліве око та 2-3 удари правою рукою в ліве плече;
- даними висновку експерта №338 від 26 грудня 2015 року, згідно якого тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_9 , могли утворитися за механізмом, який той показав при проведенні слідчого експерименту 25 листопада 2015 року, а виявлені у вказаного потерпілого синець повік та крововилив білкової оболонки лівого ока і один із синців лівого плеча могли виникнути за механізмом, вказаним свідком ОСОБА_12 при проведенні за її участю слідчого експерименту від 25 листопада 2015 року.
Вказані докази судом визнаються належними і допустимими і, оцінивши їх в сукупності в ході їх дослідження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 доказана і що саме він, а не хтось інший спричинив потерпілому ОСОБА_9 , виявлені у того, тілесні ушкодження.
В той же час протокол про проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 від 9 березня 2015 року був оформлений неналежним чином не був підписаний слідчою ОСОБА_18 та не містив прізвищ понятих, а тому цей протокол та висновок експерта №059 від 16 березня 2015 року про оцінку механізму заподіяння тілесних ушкоджень, про які повідомив під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_9 , визнані судом недопустимими. У зв`язку з цим судом ухвалою від 5 листопада 2015 року в порядку ст.333 КПК України доручено було прокурору самостійно чи через надання відповідного доручення слідчим органам провести слідчий експеримент як з потерпілим, так і з ОСОБА_10 . Після виконання доручення суду судом ухвалою від 11 грудня 2015 року призначено судово-медичну експертизу з питаннями про те, чи могли, виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження виникнути за механізмами, вказаними потерпілим і свідком ОСОБА_12 під час проведення з ними 25 листопада 2015 року слідчого експерименту?
Зазначені слідчі експерименти проведені слідством 25 листопада 2015 року з участю потерпілого, свідка ОСОБА_12 та в присутності обвинуваченого і його захисника ОСОБА_4 належним чином.
Помилково зазначена дата заподіяння тілесних ушкоджень 31 січня 2015 року (замість 30 січня 2015 року) при встановлені дійсної дати вчинення ОСОБА_8 злочину 30 січня 2015 року, на сам механізм заподіяння вказаних тілесних ушкоджень не впливає, як не впливає і на оцінку суду протоколів про ці експерименти, як належних і допустимих доказів.
Проведена судовим експертом ОСОБА_19 за № 338 28 грудня 2015 року експертиза, в якій зазначені можливі механізми заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_8 , також судом оцінюється, як допустимий і належний доказ. Відсутність у висновку даних про повне ім`я і по батькові експерта, а також докладного, на думку захисту, опису проведених досліджень, в тому числі і «методів, застосованих у дослідженні», не впливають на повноту, якість і допустимість вказаного висновку, як доказу у справі.
При цьому суд враховує, що вказана експертиза проведена висококваліфікованим експертом лікарем судово-медичним експертом вищої кваліфікаційної категорії з більш, ніж 20-літнім стажем роботи за фахом.
Невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_8 розцінюється судом, як спосіб його захисту.
Його показання про те, що він тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 не заподіював, спростовуються всіма вищезазначеними, крім визнаних недопустимими, доказами.
Посилання захисту на те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли бути заподіяні за деякий проміжок часу до 30 січня 2015 року іншими, невідомими захисту особами, чи отримані потерпілим також під час невідомої стороні захисту дорожньо-транспортної пригоди є надуманими, нічим не підтвердженими і такими, що спростовуються вже названими і оціненими судом, як допустимі, доказами, в тому числі висновком експерта від 5 лютого 2015 року за № 029 в частині відповідності їх заподіяння часу події 30 січня 2015 року.
Оскільки саме ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 , то суд його дії кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і характеризується позитивно, пом`якшуючу покарання обставину наявність на утриманні двох малолітніх дітей, а тому суд вважає, за можливе обрати йому покарання у виді штрафу, але не в максимальному розмірі.
Потерпілий від тілесних ушкоджень, спричинених йому обвинуваченим, страждав не тільки фізично, але й морально.
В результаті злочинних дій обвинуваченого були порушені нормальні для нього спосіб і режим життя. Він вимушений був переживати та терпіти приниження від обвинуваченого.
З обвинуваченого на користь потерпілого належить також стягнути 1000 грн. витрат на юридичну допомогу адвокатом ОСОБА_6 .
На підставі викладеного та керуючись ст.370 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 1360 грн.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити дотеперішнім особисте зобов`язання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 1000 грн. витрат на юридичну допомогу адвокатом ОСОБА_6 .
Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд в 30-денний термін з моменту його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1