Центральний районний суд м. Миколаєва
______________________________________________________________________________
Справа № 490/4961/15-к
1 - кп/490/175/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Жовтневого району, смт. Воскресенськ, громадянина України, раніше не судимого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23.01.2014р. близько 09 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем РУТА 19, н/з НОМЕР_1 , здійснював рух в умовах світлого часу доби покритій сніговим накатом проїзній частини вул. В. Морська, зі сторони вул. Інженерної в напрямку вул. М. Морська у м. Миколаєві, зі швидкістю 45 км/год.
Рухаючись у вибраному напрямку, при проїзді нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на проїжджій частині вул. В. Морської в районі перехрестя з вул. Громадянською, та який зазначений інформаційно вказівними знаками 5.35.1 та 5.35.2 (додатку № 1 ПДР України) обвинувачений ОСОБА_6 , грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 12.3, 18.1. Правил дорожнього руху України, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча об`єктивно міг це робити, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, не переконався, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, виїхав на пішохідний перехід, де знаходився пішохід ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину вул. В. Морська по вказаному пішохідному переходу, з права на ліво відносно руху транспортного засобу, внаслідок чого правою передньою частиною свого транспортного засобу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та гематоми правого стегна , внаслідок яких утворилися патологічні зміни, що супроводжуються порушенням іннервації і венозного
кровообігу, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм незначною стійкої втрати працездатності більше 10%.
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог п.п. 2.3 «б»; 12.3, 18.1, Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину відповідно до пред`явленого обвинувачення заперечував в повному обсязі. В судовому засіданні дав показання по справі і вказав, що 23.01.2014 року приблизно об 9:00-9:30 годині він керував автомобілем РУТА і рухався по вул. В. Морська. В той день проїжджа частина була вкрита накатаним снігом. Він уважно дивився за дорожньою обстановкою, однак коли він приблизився до пішохідного переходу то за 20-25 метрів від нього він побачив як на проїжджу частину вийшов пішохід і навіть не дивився в сторону з якої він рухався. Пішохід в порушення правил дорожнього руху зупинився посередині полоси по якій рухався його автомобіль і пропускав автомобілі, які рухались в зустрічному напрямку. Він застосував гальмування, але зупинити не зміг автомобіль, він хотів об`їхати пішохода позаду, але пішохід різко повернувся в його сторону і помітивши автомобіль почав рухатись назад, у зв`язку із чим відбулось зіткнення правою стороною автомобіля з пішоходом. Він після ДТП зупинився і викликав швидку допомогу. Факт ДТП він не заперечує, але вказує, що грубе порушення правил дорожнього руху допустив пішохід і саме з його вини відбулось ДТП.
Не зважаючи на повне заперечення свої провини обвинуваченим, його винуватість підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими і узгоджуються між собою, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який вказав, що 23 січня 2014 року приблизно 0 9-30 годині він намагався перейти проїжджу частину дороги на перехресті вул. Громодянська та вул. В. Морська. Він подивився на ліво, побачив що дуже далеко рухається маршрутний автобус, пропустив автомобілі, які рухались з права на ліво і почав переходити проїжджу частину. Зробивши по пішохідному переходу 2-3 кроки він повернувся на ліво і побачив, що на нього рухається мікроавтобус на великій швидкості. Щоб уникнути зіткнення він швидко зробив 2 кроки назад і коли він знаходився вже біля тротуару відчув удар з внутрішньої сторони правої ноги, після чого він перевернувся в повітрі і впав. Також потерпілий вказав, що в результаті вказаного ДТП йому буди спричинені тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких він і на сьогодні продовжує хворіти.
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з схемою та фото таблицею від 23.01.2014 року, згідно якого місцем ДТП є не регульований пішохідний перехід на перехресті вул. В. Морська та вул. Громодянська у м. Миколаєві, де відбувся наїзд автомобіля РУТА 19, н/з НОМЕР_1 , на пішохода.
- висновком експерта № 109 від 27.01.2014 року відповідно до якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин правої нижньої конечності, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних ушкоджень при ДТП зіткненні пішохода і транспортного засобу 23.01.2014 року не виключається.
- додатковим висновком експерта № 838/109-14 від 15.07.2014 року, згідно якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин правої нижньої кінцівки конечності, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних ушкоджень при ДТП зіткненні пішохода і транспортного засобу 23.01.2014 року не виключається. Діагноз: посттравматична рубцева змінена інфільтрація с/з правого стегна, посттравматична невралгія нерва стегна при оцінки тілесних ушкоджень не враховувались, у зв`язку із тим, що причинно-слідчий зв`язок між ускладненнями і отриманою травмою не вбачається.
- висновком комісійної експертизи № 31-к від 11.03.2015 року, згідно якого тілесні ушкодження отримані ОСОБА_4 за ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та гематоми правого стегна, внаслідок яких утворилися патологічні зміни, що супроводжуються порушенням іннервації і венозного кровообігу, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм незначною стійкої втрати працездатності більше 10%. Комісія не може виключити ймовірність, що отримана травма не спричинив ушкодження кісток, загострила течію попередніх болісних змін в хребті та суглобах, но
не є причиною їх виникнення. Загострення попередніх захворювань в результаті травми не є підставами для зміни судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2015 року, проведеного за участю ОСОБА_4 , який на місці показав і вказав як відбулась і де дорожньо-транспортна пригода в результаті якої він отримав 23.01.2014 року тілесні ушкодження.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2015 року, проведеного за участю ОСОБА_6 , який на місці показав і вказав як і де відбулась дорожньо-транспортна пригода 23.01.2014 року в результаті якої відбулось зіткнення мікроавтобуса під його керуванням та пішохода.
- висновком експерта № 387 від 19.05.2015 року по дослідженню обставин ДТП, згідно якого водій автомобіля РУТА мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, так як час, який мав водій для зупинки автомобіля і запобігання наїзду на пішохода був більшим за час необхідний для зупинки автомобіля в умовах місця ДТП. За таких умов, дії водія автомобіля РУТА не відповідали п. 12.3ПДР, а також п. 18.1 ПДР і з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. З технічної точки зору показання водія ОСОБА_6 на слідчому експерименті не состоятельні і не можуть бути прийняті для дослідження.
Суд критично оцінює показання потерпілого ОСОБА_4 в частині спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень в результаті ДТП, у зв`язку із тим, що доводи потерпілого в цій частині та медична документація були предметом експертного дослідження і не знайшли свого підтвердження.
Також суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку із тим, що вони не узгоджуються з іншими доказами по справі дослідженими судом і спростовуються висновком експерта та сприймає такі показання обвинуваченого як бажання уникнути відповідальності за скоєне ДТП.
На підставі вищевикладеного та оцінивши всі досліджені докази в сукупності суд приходить до висновку про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_6 в скоєні кримінального правопорушення згідно пред`явленого йому обвинувачення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та визнає його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальне правопорушення скоїв вперше, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні не працездатну мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити основне покарання із застосуванням вимог ст.75, 76 КК України.
Цивільний позов до початку судового розгляду заявлено не було.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання та роботи; періодично з`являться для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за проведення автотехнічної експертизи № 387 від 19.05.2015 року у сумі 369,00 грн. на користь державного бюджету України.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1