У х в а л а
іменем україни

17 травня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 00009662 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина РФ, жителя м. Одеси, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Приморського районного суду Одеської області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2015 року вирок щодо ОСОБА_5 змінено в частині призначення покарання. Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень. В іншій частині вирок залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за те, що він 29 жовтня 2014 року, о 13 год. 05 хв., вчинив крадіжку чужого майна з автомобіля «Nissan quashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було припарковано біля будинку № 79 на вул. Новосельського у м. Одесі, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 5 000 гривень.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Вказує, що апеляційний суд всупереч вимог ст. 421 КПК України безпідставно погіршив становище засудженого, обравши йому покарання у виді штрафу, яке належить відбувати реально, та не дотримався вимог ст. 420 КК України, відповідно до яких в разі погіршення становища засудженого апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація діяння за ч. 1 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи касаційної скарги прокурора про допущене апеляційним судом порушення кримінального процесуального закону при призначенні ОСОБА_5 покарання є обґрунтованими.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 421 КПК України, апеляційний суд вправі погіршити становище засудженого тільки у разі, якщо з цих підстав подали скаргу прокурор, потерпілий чи його представник.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вирок суду першої інстанції оскаржено лише захисником засудженого. Законність рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням не оспорювалося.

Апеляційний суд, всупереч вимогам процесуального закону, призначив ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, яке слід відбувати реально, не врахувавши того, що місцевий суд на підставі ст. 75 КК України звільнив засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Крім того, апеляційний суд постановив свою ухвалу без урахування вимог п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, яким передбачено, що у випадку неправильного звільнення засудженого від відбування покарання апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції й постановляє свій вирок.
Виходячи з системного аналізу цих вимог і положень статей 407, 408 КПК, а також роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», погіршення становища засудженого можливе лише при постановленні апеляційним судом свого вироку.
Таким чином, апеляційний суд, постановив ухвалу, якою безпідставно погіршив становище засудженого ОСОБА_5 , та без постановлення свого вироку, що є істотними порушеннями кримінального процесуального закону.
За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене, та, з дотриманням кримінального процесуального закону,постановити обґрунтоване й законне рішення.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2015 рокущодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3