АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1496/16 Справа № 200/9914/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2016 року.
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України, повернена прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 для усунення недоліків.
У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку, що справа не може бути призначена до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Приймаючи рішення суд обґрунтував його тим, що під час досудового розслідування слідчим не було залучено для участі в справі належного перекладача, в зв`язку з чим було порушено право обвинуваченої на захист, крім того, в обвинувальному акті не зазначено, що саме було підроблено в паспорті ОСОБА_7 та чому на думку прокурора вона про це знала.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції просить ухвалу суду скасувати, як не законну, винесену з порушенням кримінального процесуального закону, при цьому просить направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, перевіривши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженкою Республіки Узбекистан, м. Самарканд, яка обвинувачується за ч.4 ст.358 КК України, у використанні завідомо підробленого документа. ОСОБА_7 українською чи російською мовою не володіє, а володіє лише узбецькою мовою.
Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.29 КПК України: - особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення; - слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п.18 ч.3 ст.42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Згідно ч.ч. 1,4 ст.68 КПК України: - у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача; - перед початком процесуальної дії сторона кримінального провадження, яка залучила перекладача, чи слідчий суддя або суд пересвідчуються в особі і компетентності перекладача, з`ясовують його стосунки з підозрюваним, обвинуваченим і роз`яснюють його права і обов`язки.
Судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачена не розуміє українську та російську мови, а тому не може висловити свою позицію з певних питань, хоча з матеріалів провадження вбачається, що на досудовому слідстві, 31.05.2016 року за заявою ОСОБА_7 слідчим було залучено в якості перекладача ОСОБА_8 .
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що призначений слідчим перекладач ОСОБА_9 не є відповідною особою, яка могла б бути перекладачем в даному провадженні, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_9 є кваліфікованим перекладачем.
Відповідно до ч.1 ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
В зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в своїй ухвалі обґрунтовано зазначив, що під час досудового слідства були порушенні права обвинуваченої ОСОБА_7 на захист, оскільки на досудовому слідстві був встановлений факт не володіння обвинуваченою українською та російською мовами, однак останній не був наданий кваліфікований перекладач, та не було перекладено на мову, якою володіє обвинувачена, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, що не дозволило їй реалізувати свої процесуальні права, надані під час проведення досудового розслідування та при виконанні вимог ст.290 КПК України

Також згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими є неконкретним, оскільки в обвинувальному акті не зазначено, що саме було підроблено в паспорті ОСОБА_7 , та чому прокурор вважає, що обвинувачена про це знала.

Проаналізувавши матеріали провадження і ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта для усунення недоліків є законним і обґрунтованим.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином

мотивував своє рішення, та вказав, які недоліки і порушення вимог кримінального

процесуального закону необхідно усунути, а тому при таких обставинах, колегія суддів не

вбачає підстав для відміни ухвали суду і задоволення апеляції прокурора.

керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2016 року, яким обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 повернутий прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 для належного оформлення залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4