Справа № 461/5118/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/505/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 серпня 2016 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 36 540 грн., -

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено та обрано :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області.

Строк дії ухвали становить 60 днів з моменту її проголошення, тобто до 06.10.2016 року включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним у розмірі 30 (тридцять) розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 36540 (тридцять шість тисяч п`ятсот сорок) гривень.

Роз`яснено ОСОБА_7 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №0757, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, . Внесення застави визначеної слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи, а також здати на зберігання відповідному державному органу паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснено підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2016 року, якою обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Мотивує це тим, що з ухвалою слідчого судді не погоджується, вважає її такою, що винесена без дослідження в сукупності всіх обставин та ризиків, зазначених у ст.ст.177, 178 КПК України. Зазначає, що в своїй ухвалі слідчий суддя описує обґрунтування внесеного старшим слідчим СВ Галицького ВП клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в той же час формально зазначає, що сторона захисту та підозрюваний заперечують проти клопотання та просять обрати більш м`який запобіжний захід. Слідчий суддя ОСОБА_1 свідомо не зазначає обставини та докази, які вказувала сторона захисту в обґрунтування заперечення проти клопотання, яке було долучено в письмовому вигляді до матеріалів під час судового розгляду клопотання слідчого. В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя посилається на докази, які були спростовані стороною захисту та самим слідчим та прокурором в судовому засіданні, а саме слідчий суддя погодився із думкою слідчого, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме : допитом потерпілого ОСОБА_10 , допитом свідка ОСОБА_11 , допитом свідка ОСОБА_12 , допитом свідка ОСОБА_13 , протоколом затримання ОСОБА_7 . Однак вищезазначені на думку слідчого судді та слідчого докази, жодним чином не доводять причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, а навпаки доводять його невинуватість, як доказ ( який був свідомо прихований органами досудового розслідування, але був долучений стороною захисту) - це протокол пред`явлення для впізнання від 06.08.2016 року. В протоколі допиту потерпілий ОСОБА_10 чітко зазначив, що він бачив особу нападника та зможе його впізнати. Під час пред`явлення для впізнання, потерпілий ОСОБА_10 вказав на особу, яка вчинила на нього напад, однак це був не підозрюваний ОСОБА_7 . Також, дану важливу обставину, на яку вказала сторона захисту, слідчий судця ОСОБА_1 не взяв до уваги та не з`ясував, чому слідчий не долучив до матеріалів клопотання даний протокол. Свідок ОСОБА_11 в своєму допиті зазначила, що ОСОБА_7 на (Високому Замку) під час того як вони купляли та розпивали із потерпілим та його товаришем спиртні напої не було. Однак незважаючи на це слідчий суддя вважає даний протокол, як доказ причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення. Крім цього не звертає уваги слідчий суддя, що під час затримання ОСОБА_7 у нього не знайдено та не вилучено речей потерпілого ОСОБА_10 . Слідчий суддя ОСОБА_1 посилається на доказ обґрунтованої підозри на протокол затримання ОСОБА_7 , однак даний протокол не був долучений до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим, чим було порушено вимоги ч.2 ст. 192 КПК України, згідно якої до клопотання мас бути доданий протокол затримання підозрюваного, про що було вказано стороною захисту під час судового засідання, однак це порушення також було проігнороване та не з`ясоване слідчим суддею. Всі детальні порушення, докази які спростовують підозру ОСОБА_7 були вказані в письмовому запереченні на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 08.08.2016 року, однак дане заперечення формально було долучено до матеріалів, але не розглядалося під час судового засідання, не з`ясовувалися обставини, які були зазначені в даному заперечені, та навіть не були зазначені в самій ухвалі слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова. Вказує, що все це свідчить, про упередженість, однобічність, обвинувальний розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що порушує принцип справедливого, законного судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, виступи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, виступ прокурора ОСОБА_8 , який заперечив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даний час існує ряд ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема насильницький характер кримінального правопорушення свідчить про можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення від відповідальності за вчинене, неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності за умисні злочини, відсутність міцних соціальних зв`язків може свідчити, що підозрюваний продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення. Відповідно менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. А підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може вчинити вищевказані дії.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_10 , допитом свідка ОСОБА_11 , допитом свідка ОСОБА_12 , допитом свідка ОСОБА_13 , протоколом затримання ОСОБА_7 , повідомленням про підозру ОСОБА_7 та вірно обрав останньому запобіжний захід тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що, з метою запобігання вище вказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до вірного переконання, про застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з врахуванням матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 керуючись положеннями ст. 177 та ст. 183 КПК України прийшов до правильного висновку і визнав доведеним, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 серпня 2016 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 178, 183, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу, яким захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.10.2016 року включно з визначенням застави у розмірі 36 540 грн. без змін.

Ухвала є остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4