Справа № 462/509/16-к Провадження № 1-кп/450/154/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000103 від 11.01.2016 р., з угодою про визнання винуватості від 28.01.2016 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, який не працює, не навчається, одружений, не має на утриманні дітей, не інвалід, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 , в період часу з січня 2015 року по 16 грудня 2015 року, протиправно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, не будучи включеним до переліку суб"єктів господарювання щодо здійснення операцій з металобрухтом, одержання якої передбачено законом, без відповідних дозвільних документів, в порушення вимог ст.1 ч.1 п.5 та п.7, ст.4 ч.5 Закону України "Про металобрухт", п.3.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту чорних і кольорових металів, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №183 від 31.10.2011 р., у нежитловому приміщенні по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , скупляв у населення, зберігав та в подальшому реалізовував металобрухт і 16.12.2015 р. купив в особи ОСОБА_6 5 кг. міді сплативши при цьому 400,00 грн., однак у цей же час, під час проведення обшуку за вказаною вище адресою, працівниками міліції було виявлено і вулучено брухт чорних металів загальною вагою 900 кг., брухт кольорових металів загальною вагою 64 кг. серед яких придбана зазначена мідь, які він зважував на механічній вазі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненому визнав повністю та просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.01.2016 р. між ним та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_4 не заперечує про затвердження угоди про визнання винуватості, укладену 28.01.2016 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину і його дії слід кваліфікувати за ст.213 ч.1 КК України, оскільки він будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб"єктів господарювання, що здійснює операції з металобрухтом, вчинив здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів та організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту.

28.01.2016 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України, щиро розкаюється, а також погоджується понести покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та з врахуванням вимог кримінально-процесуального законодавства, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 28.01.2016 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України, є невеликої тяжкості.

При цьому, судом з"ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження даної угоди, визначені ст.474 ч.4 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз"яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, а також судом з"ясовано, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України і на її основі може бути ухвалено вирок, оскільки відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_5 має очевидну можливість виконати взяті на себе зобов"язання. Правова кваліфікація злочину вірна, а узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Обставинами, які пом"якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому слідстві та в суді і його активне сприяння розкриттю злочину.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та процесуальні витрати відсутні.

Речові докази, а саме брухт чорних металів загальною вагою 900 кг., брухт кольорових металів загальною вагою 64 кг., механічну вагу червоного кольору та грошові кошти в сумі 400,00 грн., слід звернути в доход держави.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.01.2016 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 25500,00 гривень.

Речові докази, зокрема брухт чорних металів загальною вагою 900 кілограм, брухт кольорових металів загальною вагою 64 кілограм, механічну вагу червоного кольору та грошові кошти в сумі 400,00 гривень, - слід звернути в доход держави.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1