Справа № 464/8654/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/106/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року про встановлення адміністративного нагляду,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 раніше судимий вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2009 року засуджений за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вироком Володимерецького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ст.ст. 391, 71 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок терміну 02 квітня 2014 року, кінець терміну 19 листопада 2015 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року подання Львівської виправної колонії № 48 про встановлення засудженому ОСОБА_7 адміністративного нагляду задоволено частково. Встановлено ОСОБА_8 адміністративний нагляд на 1 рік 6 місяців та встановлено обмеження, передбачені ч.1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням ст. 55 Конституції України, п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.«б» ст. 3 закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Бердичівського районного суду Житомирської області від 02 червня 2009 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 391 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
З наявної в матеріалах провадження довідки о/с № 134-С-14 Львівської ВК УДПтСУ у Львівській області (№ 48) по особовій справі про стягнення та заохочення вбачається, що до засудженого ОСОБА_7 заохочення не застосовувалися, однак в період з квітня 2014 року по серпень 2015 року на нього накладено 13 стягнень /а.с. 3/.
Крім того, під час виконання вироку суду від 02 червня 2009 року щодо ОСОБА_7 було застосовано 42 стягнення.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_9 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, засуджений більше двох разів до позбавлення волі за вчинення умисних злочинів, за час відбування строку покарання зарекомендував себе з негативної сторони, неодноразово порушував встановлений порядок відбування покарання, допускав порушення режимних вимог, накладено 13 стягнень та не мав жодного заохочення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_7 , а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства є обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованими, не вмотивованими, не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними.
За таких обставин ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року, якою засудженому ОСОБА_7 встановлено адміністративний нагляд на 1 рік 6 місяців із встановленням обмежень слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Разом з тим, в мотивувальній частині ухвали суд покликався на пункт «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», що стосується засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, проте ОСОБА_7 за такі злочини засуджений не був, а тому покликання суду на пункт «г» як на підставу застосування адміністративного нагляду є безпідставним та підлягає виключенню.
Керуючись статтями 404, 407, 419, КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України виключити з мотивувальної частини ухвали покликання на пункт «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .