1-в/754/357/16
Справа № 754/5516/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
15 червня 2016 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

з участю інспектора КВІ - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання інспектора Деснянського РВ КВІ м. Києва УДПтС України в м. Києві та Київській області відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, без постійного місця реєстрації, проживаючого в АДРЕСА_1

про направлення засудженого звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком

В С Т А Н О В И В :
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 /два/ роки.

Інспектор Деснянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва УДПтС України в м. Києві та Київській області звернувся з поданням, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, яке мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку у Деснянському РВ КВІ м. Києва УДПтС України в м. Києві та Київській області з 10.12.2015 року, жодного разу до інспекції не з`явився, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.

Вислухавши в судовому засіданні думку прокурора, представника органу виконання покарань, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд може винести постанову про направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Тобто ч. 2 ст. 78 КК України передбачає спеціальні підстави для направлення засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду, серед таких є дані, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Подання інспектора Деснянського РВ КВІ м. Києва УДПтС України в м. Києві та Київській області є невмотивоване, воно не містить конкретних порушень, які зазначені в ч. 2 ст. 78 КК України, які є підставою для звернення до суду з поданням про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Лише сам факт не постановки на облік засудженого та не явки до інспекції, без посилання на наслідки передбачені ч. 2 ст. 78 КК України, не є самостійними підставами направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів особової справи не вбачається, що засудженому дійсно були направлені виклики до кримінально-виконавчої інспекції /поштові квитанції чи копії реєстрів відправленої кореспонденції в справі відсутні/. Розписок засудженого про отримання викликів до кримінально-виконавчої інспекції в справі немає.

Слід зауважити, що згідно ч. 6 ст. 166 КВК України особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, що дає можливість поставити засудженого на облік і здійснювати за ним контроль протягом іспитового строку.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 166 КВК України кримінально-виконавча інспекція застосовує до засудженого відповідне застереження у виді письмового попередження лише у разі ухилення засудженого від виконання обов`язків, які покладені на нього судом.

Обов`язок засудженого з`являтись за викликом до кримінально-виконавчої інспекції передбачений не вироком суду, а ч. 3 ст. 164 КВК України, і про цей обов`язок ОСОБА_5 не повідомлявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України кримінально-виконавча інспекція організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.
Таким чином, кримінально-виконавчою інспекцією не використано всіх передбачених законом можливостей для здійснення контролю за поведінкою особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що достатніх підстав вважати, що засуджений умисно не виконує покладені на нього обов`язки і не бажає стати на шлях виправлення, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні клопотання інспектора Деснянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва УДПтС України в м. Києві та Київській області про направлення звільненого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання з випробуванням призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2015 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Особову справу засудженого ОСОБА_5 повернути до Деснянського РВ КВІ м. Києва УДПтС України в м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: