Справа№ 308/493/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001686 від 30.10.2015 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Середнє, Ужгородського району, ромської національності, громадянину України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючому, без освіти, неодруженому, раніше судимому, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

встановив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 12.06.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, а саме до відбування громадських робіт на строк 80 годин. 28.07.2015 року був ознайомлений з вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.06.2015 року, а також з порядком та умовами відбування кримінального покарання у вигляді громадських робіт, наслідками за ухилення від їх відбування, в підтвердження чого від нього було відібрана підписка, заповнена анкета, проведена профілактична бесіда про недопущення скоєння повторного злочину, винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію та видано засудженому ОСОБА_5 , направлення до Середнянської селищної ради Ужгородського району для відбування покарання у вигляді громадських робіт, до відбування якого він повинен був приступити не пізніше 29.07.2015 року. Середнянським селищним головою 30.07.2015 року було винесено розпорядження №23 про прийняття ОСОБА_5 , на громадські роботи, та складено графік відбування засудженим покарання, але згідно отриманого 03.08.2015 року повідомлення №305/02-24 від 03.08.2015 року з Середнянської селищної ради стало відомо, що засуджений ОСОБА_5 з`явився 31.07.2015 для відбування громадських робіт у нетверезому стані, працювати відмовляється, на зауваження наставника реагує агресивно, а в період часу з 25.08.2015 по 28.08.2015 р. для відбуття покарання у вигляді громадських робіт взагалі не з`явився. Тим самим гр. ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи, що неявкою для відбування громадських робіт ухиляється від призначеного покарання не пов`язаного з позбавленням волі, без будь яких поважних причин. В період часу з 25.08.2015 по 28.08.2015, для відбуття покарання у вигляді громадських робіт не з`явився, що підтверджується письмовими повідомленнями Середнянської селищної ради за №331/02-24 від 26.08.2015 та №338/02-24 від 28.08.2015 та зібраними в ході досудового розслідування іншими доказами.
Тим самим встановлена достатність доказів для обвинувачення громадянина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є особою, засудженою до цього покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав та підтвердив обставини вчинення правопорушення, зазначені в обвинувальному акті. Не заперечував проти слухання справи в порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.
Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він та захисник правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності їх позиції, прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, , суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, так як він умисно ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, як особою, засудженою до цього покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого ним злочину, особу винного, враховує характеристики з місця проживання, а також обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , являється рецидив злочинів.
За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід обрати необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів - у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 12.06.2015 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, а саме до відбування громадських робіт на строк 80 годин.
При обранні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, те що він визнав себе винуватим у його вчиненні, характеристику особи обвинуваченого за місцем проживання та те, що на день розгляду справи громадські роботи за вироком суду від 12.06.2015 р., яким його засуджено до 80 годин громадських робіт, ним відпрацьовано не в повному обсязі. При цьому, умисне ухилення від виконання громадських робіт вчинено ОСОБА_5 31.07.2015р., та за період з 25.08.2015 року по 28.08.2015 року, тобто, 20 годин.
З урахуванням вищевикладених обставин та особи обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст.. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 12.06.2015 р. за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 20 годин громадських робіт, що відповідно до ст.72 КК України за правилами складання покарань відповідає 2 повним дням арешту та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальних витрат по справі немає. Речових доказів по справі немає. Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.
Остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом часткового приєднання в порядку ч.1 та ч.2 ст. 71, 72 КК України невідбутої частини покарання за вироком Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 12.06.2015 р., яка складає 20 годин громадських робіт шляхом перерахування її в дні, що складає 2 повних дні, та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 з урахуванням положень ст. 73 КК України у виді одного місяця та (двох) днів арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1