Справа № 583/1354/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 квітня 2016 року за № 0000273 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, освіта середня, студента 1 курсу Охтирського центру ПТУ, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01.04.2016 року близько 10-ої години, перебуваючи в магазині «Хард сервіс» по вул. Незалежності, 12, м. Охтирка, скориставшись відсутністю інших осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук марки «ASUS», модель K52J, серійний номер B7N0BC292548295, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 5233 грн. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

25 квітня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_4 повністю визнає обвинувачення в обсязі підозри за ч.1 ст. 185 КК України, потерпіла сторона матеріальних претензій до нього не має, та сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Крім того, згідно умов даної угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди згідно ст. 476 КПК.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним розглянути справу відповідно до положень ст. ст. 471, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, просить затвердити дану угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Так, діяння ОСОБА_4 правильно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Покарання, яке узгодили в угоді обвинувачений та потерпілий, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Прокурор вважає, що угода відповідає положенням чинного законодавства і може бути затверджена.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 25.04.2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 та ухвалення вироку у справі на підставі угоди.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, і суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до нього до вступу вироку в законну силу.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання стягнення витрат на проведення експертизи слід вирішити у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 25 квітня 2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000273 від 01.04.2016 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Речовий доказ: ноутбук марки «ASUS», модель K52J, серійний номер B7N0BC292548295, чорного кольору без зарядного пристрою, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , вважати повернутим власнику і дозволити розпоряджатися ним на власний розсуд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 263 грн. 88 коп. витрат за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження у разі відсутності апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1