Номер провадження: 11-кп/785/836/15
Номер справи місцевого суду: 495/31/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський Одеської області, українець, громадянин України, освіта середня, працює по найму, має неповнолітню дитину на утриманні, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

· 15.06.2005 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

· 06.03.2009 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 309 ч.2, 307 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

· 03.12.2009 року Суворовським районним судом м. Херсон за ст. 190 ч.1 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

· 21.02.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.. 185 ч.2, 190 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

· 19.03.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

· 12.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України з випробуванням 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; ст. 15, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 звільнений ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 суму 2500 гривень

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_12 суму 2000 гривень.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_7 01.11.2014 приблизно о 18-25 знаходячись в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по вул. Ізмаїльській, 113, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, таємно, шляхом вільного доступу викрав з прилавку вищезазначеного кафе ноутбук марки «Асус» темно-коричневого кольору вартістю 2500 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши останньому матеріальний збиток на вищевказану суму. З місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Також, 04 листопада 2014 року приблизно о 08-00 засуджений ОСОБА_7 знаходячись в гостях в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_12 , скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу знаходячись в приміщенні квартири, таємно навмисно з корисливих мотивів викрав майно потерпілого ОСОБА_12 , на загальну суму 5030 гривень, завдавши при цьому потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Далі, 30.11.2014 о 14 годин 40 хвилин засуджений ОСОБА_7 маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, крізь незачинені двері, проник до приміщення Центру раннього розвитку «Крошка РУ», що знаходиться по вул. Московській, 13-а, м. Білгород-Дністровський Одеської області, де реалізуючи свій злочинний намір та розуміючи, що за його діями ніхто не слідкує, таємно, навмисно з корисних мотивів, з дамської сумки потерпілої ОСОБА_13 викрав її майно на загальну суму 310 гривень, завдавши при цьому потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 12 січня 2015 року в після обідню годину, точний час встановити не представилось можливим, засуджений ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння злочину проти власності, з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, зайшов у приміщення комунального закладу «Дитячий освітній заклад № 7 «Гномик», де шляхом вільного доступу з кабінету психолога викрав ноутбук Asus X51L, який належить потерпілій ОСОБА_14 вартістю 2000 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свою користь, спричинивши матеріальний збиток на вказану суму.

Також, 13 січня 2015 року в період часу з 16.00 години по 18.00 годину, засуджений ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні ЗОНІ № 6, розташованій по вул. Кишинівській, 74, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, зайшов до приміщення роздягальні спортивної зали, де шляхом вільного доступу до верхнього одягу, котрий був на вішаках, таємно викрав мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_15 , спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 290 гривень, та мобільний телефон марки Samsung GT-C3322, вартістю 300 гривень, який належить потерпілому, спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 305 гривень. Після чого засуджений ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник обернувши викрадене на свою користь.

Крім того, 22 січня 2015 року в період часу з 13 години 40 хвилин по 14 годину 20 хвилин, засуджений ОСОБА_7 , знаходячись в приміщені Білгород-Дністровського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа-ліцей», розташованого по вул. Лікарняній, 8, м. Білгород - Дністровський, Одеської області, з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з приймальної директора таємно викрав планшет, який належить потерпілій ОСОБА_16 вартістю 1300 гривень. Після чого засуджений ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, та спричинивши потерпілій ОСОБА_16 майнову шкоду на вказану суму.

Також, ЗО січня 2015 року приблизно 12.00 годині засуджений ОСОБА_7 , знаходячись в приміщені магазину «Сотсвязь» по вул. Першотравневій, 82/1, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Samsung S7262», що знаходився на робочому столі продавця консультанта, та належить потерпілому ОСОБА_17 . Після чого засуджений ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та спричинивши потерпілому ОСОБА_17 майнову шкоду на суму 1000 гривен.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, включивши у мотивувальну частину вироку посилання на обставину, яка згідно ст.. 67 КК України, обтяжує покарання підсудного ОСОБА_7 рецидив злочинів, визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання у виді 1 року позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі. При ухвалені рішення судом не було взято до уваги, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. Суд не врахував суспільну небезпеку особистості засудженого і скоєних ним злочинів, зокрема, як вбачається із матеріалів провадження він скоїв злочини середньої тяжкості у місцях дошкільної освіти та навчальних закладах середньої освіти. Судо не враховано, що ОСОБА_7 , звільнившись з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість, невдовзі знову вчинив корисливі злочини, що вказує на те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та продовжив займатися анти суспільною діяльністю. Між тим, часткове відшкодування завданого збитку не може бути прийнято до уваги, оскільки ОСОБА_7 жодних заходів щодо відшкодування завданих потерпілим збитків не вжив. Судом не враховано наявність обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 КК України рецидив злочинів.. Вирок суду стосовно ОСОБА_7 винесений з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з причини м`якості.
Заслухавши прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, та просив її задовольнити, обвинуваченого якій просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На досудовому слідстві і в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнав провину у пред`явленому йому обвинувачені повністю і, з погодженням сторін, кримінальне провадження було розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за скороченою процедурою, без дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюється.

Колегія суддів вважає, що при призначені покарання судом першої інстанції не в повній мірі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим злочину, а також обставини обтяжуючі та пом`якшуючі покарання.

Так, згідно з роз`ясненнями у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суду зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.2 вказаної Постанови з урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків і даних про особу судом належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини за наявності рецидиву злочинів.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_7 раніше засуджений: 15.06.2005 року; 06.03.2009 року; 03.12.2009 року; 21.02.2013 року; 19.03.2013 року; 12.12.2014 року. 15.03.2012 року. Новий злочин скоїв в період відбуття випробувального строку.

При призначенні покарання суд першої інстанції не врахував дану обставину.

Тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не встав, та відповідно до ст. 34 КК України у діях ОСОБА_7 наявний рецидив злочинів, що суд першої інстанції не врахував.

Таким чином, при призначенні міри покарання засудженому ОСОБА_7 судом не враховано зазначених вимог Кримінального Кодексу України та неправильно їх застосовано, внаслідок чого вироку суду щодо останнього в частині призначення покарання є незаконним.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі виконані вимоги ст. 65 та ч.3 ст. 78 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 , в зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню з винесенням нового вироку.

При призначені покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 скоїв злочин в період відбуття покарання, вину визнав в повному обсязі і призначає покарання з застосуванням ст.71 КК України. При цьому з урахуванням видів покарання кожен вид покарання повинен виконуватись самостійно.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2015 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Винести новий вирок яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання у виді 1 року позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити без зміни тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вираховувати з моменту затримання, тобто з 11 лютого 2015 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь матеріальну шкоду ту сумі 2500 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь матеріальну шкоду у сумі 2000 грн.

Вирок може бути оскаржений в Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку, а засудженому, який знаходиться під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_2

Судді

ОСОБА_4

ОСОБА_3