АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3033/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 591 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої вирішується питання про екстрадицію, ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 серпня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенніскарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про скасування наказу Міністерства юстиції України від 16 травня 2016 року № 1420/5 «Про видачу (екстрадицію) Рапава Арчіла з України до Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності».

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить визнати не чинним висновок,яким обґрунтовується наказ Міністерства юстиції України від 16 травня 2016 року № 1420/5 «Про видачу (екстрадицію) Арчіла Рапава з України до Туреччини для притягнення до кримінальної відповідальності», та змінити ОСОБА_12 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання. На думку апелянта, наказ Міністерства юстиції України не відповідає вимогам ст. ст. 1, 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 1957 року, ст. ст. 573, 574, 590 КПК України, а відомості про інкриміновані ОСОБА_9 правопорушення суперечать даним, зазначеним в ордері на арешт, та висновкам прокуратури Київської області, наведеним у клопотанні до Бориспільського міськрайонного суду Київської області і Шевченківського районного суду міста Києва. Також захисник вважає, що прокуратура Київської області належним чином не здійснила перевірку підстав видачі ОСОБА_9 , оскільки не були витребувані додаткові матеріали від компетентних органів Туреччини на підтвердження правомірності арешту та екстрадиції. Крім того, апелянт вказує, що відносно ОСОБА_9 кримінальним судом Стамбула 11 лютого 2015 року у справі № 2015/3 заочно видано ордер на арешт відносно ОСОБА_9 , де зазначено, що обвинуваченим скоєно злочини 13 травня 2015 року в Стамбулі на території Мальтепе. При цьому кримінальний суд просить обвинуваченому ОСОБА_9 видати червону картку, відповідно до ст. 248/5 і ст. 100 КПК, а також постановив заарештувати обвинуваченого, зазначивши дату 09 лютого 2015 року, тобто, як зауважує захисник, за три місяці до фактично вчинення злочину. Одночасно автор апеляції звертає увагу, що в ордері вказується, що ОСОБА_13 обвинувачується у приховуванні злочину та доказів, а не в скоєнні тяжкого злочину, пов`язаного з пограбуванням та позбавленням життя.

Далі в апеляційній скарзі захисник вказує на порушення вимог ст. 587 КПК України з огляду на те, що прокуратура Київської області подала матеріали екстрадиційної перевірки слідчому судді тільки в судовому засіданні 17 серпня 2016 року, прострочивши строк екстрадиційної перевірки на шість місяців, а також на порушення норм ст. 221 КПК України, яка передбачає право ОСОБА_9 на ознайомлення з обвинувальним висновком на рідній мові, відносно якого висувається обвинувачення ОСОБА_14 . Крім того, апелянт вважає, що Центральні органи України та суд порушили норми ст. 29 КПК України про мови, оскільки матеріали справ та протоколи процесуальних дій Туреччини не перекладені на рідну мову громадянина Грузії ОСОБА_9 і не надані йому в перекладі для вивчення та використання в процесі захисту.

Також захисник зазначає, що прокуратура Київської області не витребувала в Грузії паспорт ОСОБА_9 , який посвідчував його особу до заміни паспорта, який у нього був вилучений в аеропорту Бориспіль, не витребувала у Грузії, громадянином якої є ОСОБА_13 , документи про наявність судимості, як того вимагає ст. 581 КПК України, а також підтвердження наявності на момент перетину кордону ОСОБА_15 з Грузії до України повідомлення Інтерполу Грузії про його міжнародний розшук за злочин, вчинений в Туреччині.

На думку апелянта, прокуратурою Київської області та слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_13 одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, здійснює підприємницьку діяльність, раніше не судимий та має поганий стан здоров`я у зв`язку з перенесеною операцією.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників таОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
16 грудня 2015 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області відносно ОСОБА_9 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

22 грудня 2015 року Міністерством юстиції України отримано запит компетентного органу Турецької Республіки про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності.

14 січня 2016 року проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_9 доручено прокуратурі Київської області.

Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що в провадженні 9-го Вищого кримінального суду міста Стамбул Турецької Республіки перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 155/2, 179/2, 86/2, 86/3.е, 149/1.а, 149/1.b, 179/1.с, 82/1.h, 149/1. d.1, 53, 61, 63 КК Турецької Республіки.

Дев`ятим Вищим кримінальним судом міста Стамбул Турецької Республіки виданий ордер на арешт ОСОБА_9 .

17 листопада 2014 року було складено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 155/2, 179/2, 86/2, 86/3.е, 149/1.а, 149/1.b, 179/1.с, 82/1.h, 149/1. d.1, 53, 61, 63 КК Турецької Республіки.

13 грудня 2015 року в аеропорту «Бориспіль» був затриманий громадянин Грузії ОСОБА_13 .

Інкриміновані ОСОБА_9 діяння відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 187 КК України, і є екстрадиційними, оскільки за вказані кримінальні правопорушення передбачено покарання більше одного року позбавлення волі.

21 січня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_9 застосовано екстрадиційний арешт.

Екстрадиційна перевірка прокуратурою Київської області завершена та 19 лютого 2016 року матеріали були направлені до Міністерства юстиції України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України.

Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2016 року, 05 травня 2016 року та 30 червня 2016 року визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_9 .

На підставі висновку заступника директора Департаменту міжнародного права начальника Управління міжнародної правової допомоги Міністерства юстиції України від 29 квітня 2016 року ОСОБА_16 про можливість задоволення запиту, Міністром юстиції України ОСОБА_17 був виданий наказ від 16 травня 2016 року № 1420/5 «Про видачу (екстрадицію) Рапава Арчіла з України до Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності».

08 липня 2016 року захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_11 звернулися до Шевченківського районного суду міста Києва із скаргою про скасування наказу Міністерства юстиції України від 16 травня 2016 року № 1420/5 «Про видачу (екстрадицію) Рапава Арчіла з України до Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності».
17 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було відмовлено у задоволенніскарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про скасування наказу Міністерства юстиції України від 16 травня 2016 року № 1420/5 «Про видачу (екстрадицію) Рапава Арчіла з України до Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності».

Відмовляючи у задоволенні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про скасування наказу Міністерства юстиції України від 16 травня 2016 року № 1420/5 «Про видачу (екстрадицію) Рапава Арчіла з України до Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності», слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що висновок заступника директора Департаменту міжнародного права начальника Управління міжнародної правової допомоги Міністерства юстиції України від 29 квітня 2016 року ОСОБА_16 про можливість задоволення запиту Турецької Республіки та наказ Міністерства юстиції України від 16 травня 2016 року № 1420/5 «Про видачу (екстрадицію) Рапава Арчіла з України до Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності» ґрунтуються на матеріалах перевірки, а також відповідають вимогам закону.

Інкриміновані Рапава Арчілу злочини віднесені до екстрадиційних, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі, не є військовими та не мають політичного характеру. Строк давності, передбачений ст. 49 КПК України, не закінчився.

Крім того, за станом здоров`я Рапава Арчіл може бути етапований, він з питань набуття громадянства України в установленому законом порядку не звертався, як не звертався він і з питань визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Таким чином, доводи захисника про незаконність рішення слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422, 591 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 серпня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про скасування наказу Міністерства юстиції України від 16 травня 2016 року № 1420/5 «Про видачу (екстрадицію) Рапава Арчіла з України до Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності», залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку лише прокурором з мотивів неправильного застосування судом норм міжнародних договорів України, якщо скасування рішення про видачу (екстрадицію) перешкоджає подальшому провадженню щодо особи, видача якої запитувалася іноземною державою.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4