В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2016 Справа №607/3973/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000122 про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого чч.1,2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :
12 січня 2016 року у нічний у ОСОБА_8 , який перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , 12 січня 2016 року в нічний час, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрав із автомобіля марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , акумуляторну батарею торгової марки «HAMMER 60», вартістю 1175 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік, своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1175 гривень.

Крім того, 22 січня 2016 року, у нічний час, у ОСОБА_8 , який перебував у дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , 22 січня 2016 року в нічний час, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не остерігає та він не буде помічений сторонніми особами, за допомогою раніше заготовленого предмету, а саме ключа від свого автомобіля, відкрив дверний замок автомобіля марки «ВАЗ 21063» р.н., НОМЕР_2 , після чого відчинив моторний відсік, звідки в подальшому таємно, з корисливих мотивів викрав акумуляторну батарею торгової марки «Westa», вартістю 450 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік, своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 450 гривень.

Крім цього, 22 січня 2016 року, у нічний час, у ОСОБА_8 , який перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, вправлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , 22 січня 2016 року в нічний час, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрав із автомобіля марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , акумуляторну батарею торгової марки «Yirbac 60». вартістю 950 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік, своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 950 гривень.

Крім цього, 10 лютого 2016 року, у нічний час, у ОСОБА_8 , який перебував у дворі будинку АДРЕСА_4 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого мана. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , 10 лютого 2016 року в нічний час, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, за допомогою раніше заготовленого предмету, а саме ключа від свого автомобіля, відкрив дверний замок автомобіля марки «ВАЗ 2103» р.н., НОМЕР_3 , після чого відчинив моторний відсік, звідки в подальшому таємно, з корисливих мотивів викрав акумуляторну батарею торгової марки «Virbac», вартістю 1000 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік, своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

03.06.2016 року в даному кримінальному провадженні між потерпілими і обвинуваченим відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України, укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації вчиненого за чч.1,2 ст.185 КК України, щодо відсутності матеріальних претензій та цивільного позову у справі, щодо узгодженого покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років обмеження волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді двох років обмеження волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк; та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.

Потерпілі в судовому засіданні просять затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого чч.1,2 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Злочини у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання.

При затвердженні угоди про примирення, суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, є те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.

За таких обставин, суд вбачає наявність підстав, що підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого чч.1,2 ст.185 КК України, та можливості затвердження судом угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, яка узгоджена сторонами в угоді про примирення.

З обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,373,374,475 КПК України, Суд,-

з а с у д и в :
затвердити угоду про примирення від 03.06.2016 року, укладену між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за цими статтями:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді двох років обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 880,40 грн.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .