Справа № 404/4132/16-к
Номер провадження 1-кп/404/400/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілої

особи: ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Кропивницькому кримінальне провадження № 0009367 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.07.2008 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки; 20.07.2009 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 30.05.2013 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2016 року до суду надійшов обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Заслухавши під час підготовчого судового засідання думку сторін щодо можливості призначення судового розгляду в даному кримінальному провадженні, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити формулювання обвинувачення.

Системний аналіз положень статей 110 та 291 КПК України дає підстави для твердження, що формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб, наслідки) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», зазначено, що: «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту».

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт також має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Порядок встановлення розміру шкоди, завданої злочином, про яку в обов`язковому порядку зазначається в обвинувальному акті, передбачений статтею 242 КПК України.

Так, у відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 , крім іншого, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за таких обставин.

В ніч з 26.10.2014 року на 27.10.2014 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , побачив одяг та взуття, яке належало ОСОБА_5 . В цей момент у нього виник умисел на заволодіння вказаним майном. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, таємно викрав жіночу різнокольорову шапку, вартістю 72 гривні; жіночу шубу «Marsaratli True Fur», коричневого кольору, з капюшоном та поясом, вартістю 5600 гривень; шубу жіночу, світло-коричневого кольору, довжиною 70 сантиметрів, виготовлену з хутра козлика, з песцовим коміром, вартістю зі слів потерпілої 1000 доларів США; пару жіночих шкіряних «ботільйонів», чорного кольору, вартістю, зі слів потерпілої, 500 гривень; пару жіночого шкіряного зимового взуття, сірого кольору, висотою 9 сантиметрів, вартістю, зі слів потерпілої, 500 гривень; пару жіночого шкіряного взуття, висотою 35 сантиметрів, без каблука, вартістю, зі слів потерпілої 1000 гривень; шапку шерстяну, білого кольору з флісовою підкладкою, крупної ажурної в`язки з мітинками, висотою 30 сантиметрів, з чорними бантиками, вартістю зі слів потерпілої 480 гривень. Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8152 гривні та 1000 доларів США.

Як вбачається з обвинувального акту слідчим за вказаним епізодом злочинної діяльності визначено і вказано в обвинувальному акті розмір матеріальних збитків, заподіяних злочином, «зі слів потерпілої особи, в тому числі в іноземній валюті».

Таким чином, в обвинувальному акті не зазначено дійсний, реальний розмір шкоди, завданий злочином, який повинен визначатись відповідно до вимог ст. 242 КПК України, та в ньому відсутні всі складові елементи формулювання обвинувачення, а саме матеріальні наслідки злочину, визначені в передбачений КПК України спосіб.

Таке формулювання обвинувачення і визначення розміру шкоди, на переконання суду, не може бути достатнім для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

З огляду на викладене обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_8 по кримінальному провадженню обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 29.07.2016 року.

Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, обвинуваченого, який не заперечував проти цього, суд приходить до висновків, що з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, існують ризики, що обвинувачений у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або більш м`якого запобіжного заходу може переховуватись від суду і незаконно впливати на потерпілих та свідків і тим самим перешкоджати розгляду кримінального провадження.

При цьому суд оцінює суворість можливого покарання обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на 60 днів

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0009367 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України, повернути до прокуратури міста Кіровограда.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 16.09.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1