справа № 642/1690/2016к
провадження № 1кп/642/286/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козачя Лопань, Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, який мешкає без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 раніше засудженого останній раз 15.03.2012 року Дергачівським районним судом за ст. 152 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, 06.11.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання,
у вчинені кримінального правопорушення,передбаченого ст.15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
08.02.2016 року близько 20-30 знаходячись біля стрілочного переводу № 13 неподалік від вулиці Залізничній у м. Харкові, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 маючи єдиний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що їх діями ніхто не спостерігає, помітивши металеву рейку, яка знаходилась біля ж/д полотна, та використовується співробітниками ст. Харків Сортувальний для заміни шляху при екстреному пошкодженні ж/д полотна та є частиною оборотних активів ПАТ «Південна залізниця», діючи в групі, демонтували вказану рейку та положили на заздалегідь заготовлені сані, які привезли на місце злочину. За допомогою вказаних санів ОСОБА_4 в групі з ОСОБА_5 відвезли вказану металеву рейку р-50 вагою 97,2 кг., довжиною 2 метра 5 сантиметрів вартістю 204 грн. за 150 метрів від місця її зберігання та намагались зникнути з місця скоєння правопорушення, але за причинами не залежними від їх волі не змогли довести злочин до кінця, оскільки були затримані співробітниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно разом з ОСОБА_5 намагались здати в пункт прийому металобрухту металеву рейку яку перед цим демонтували біля ж/д полотна. Щиро розкаюється в здійсненому і прохає його строго не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку 08.02.2016 року не було доведено до кінця, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений , має не зняту і не погашену судимість у встановленому законом порядку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно ніде не працює,
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту з відбуванням покарання в арештному домі.
Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрат по справі не має .
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за якими призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці з відбуванням покарання в арештному домі.
Виконання вироку в частині направлення ОСОБА_4 до арештного дому після набуття вироку законної сили покласти на Ленінський відділ поліції (м. Харкова) ГУ НП в Харківській області.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ після набрання вироком законної сили:
- Речовий доказ металеву рейку Р-50 - залишити в розпорядженні відокремленого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної Філії «Південна залізниця» ПАТ «ПЗ».
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1