Справа № 562/1204/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи судимим 24.04.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст. 186 КК України до міри покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн., маючи не погашену і не зняту судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив повторний злочин.
Так, в третій декаді березня 2016 року ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні народознавчої світлиці Гільчанського будинку культури Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, що за адресою с. Гільча Друга, вул. Чеська, 65В, Здолбунівського району Рівненської області, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав один з виробів експозиції народознавчої світлиці, а саме - мідним самоваром 1930 року виготовлення, вартістю 2400 грн., чим заподіяв Урвенській сільській раді Здолбунівського району Рівненської області майнову шкоду на вище вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся тав своїх показах повідомив, що у березні 2016 року близько 22.00 год. шляхом вільного доступу, таємно він викрав з світлиці Гільчанського будинку культурисамовар, який в подальшому продав за 700 грн.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 2 ст. 185 КК України, яке виразилось в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря психіатра, не перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вказаним вироком щодо ОСОБА_4 та вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2015 року виконувати самостійно.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.
Суддя: ОСОБА_1