Справа №585/1502/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/553/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 5 квітня 2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області, від 12 грудня 2003 року, за ст. ст. 142 ч. 3; 93 п. п. «а», «г», «і»; 42 КК України ( в ред. 1960 р. ) до довічного позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього особистого майна,

про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області, від 12 грудня 2003 року, ОСОБА_8 засуджено за ст.ст. 142 ч. 3; 93 п. п. «а», «г», «і»; 42 КК України (в ред. 1960 р.) до довічного позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього особистого майна.

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Роменській виправній колонії № 56.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_8 в якому він просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення у співвідношенні до позбавлення волі, відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 5 квітня 2016 року, в задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_8 було відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ст. 72 ч. 5 КК України, засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 є неможливим, оскільки призначене йому покарання не є строковим і воно не має кінцевого строку його відбуття.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_8 в якій він ставить питання про скасування ухвали суду та зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ст. 72 ч. 5 КК України.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги засуджений ОСОБА_8 вказує, що суд першої інстанції не врахував, що ст. 72 ч. 5 КК України не заборонено здійснювати зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання особам, засудженим до довічного позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про часткову підтримку апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне судове рішення.

У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення в будь якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Судом першої інстанції було встановлено, ОСОБА_8 засуджений за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області, від 12 грудня 2003 року, за ст. ст. 142 ч. 3; 93 п. п. «а», «г», «і»; 42 КК України ( в ред. 1960 р. ) до довічного позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього особистого майна.

Отже, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, а поставлені в його клопотанні питання відносяться до питань виконання вироку при розгляді яких суд повинен керуватися вимогами ст. ст. 52 ч. 1; 539 ч. 4 КПК України, згідно яких повинен розглянути клопотання засудженого з обов`язковою участю захисника.

Суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався і розглянув справу за відсутності захисника, що призвело до порушення права засудженого на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та безумовною підставою для скасування судового рішення у відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника участь якого є обов`язковою.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 412; 415; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 5 квітня 2016 року, про відмову в зарахуванні засудженому за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області, від 12 грудня 2003 року, за ст. ст. 142 ч. 3; 93 п. п. «а», «г», «і»; 42 КК України ( в ред. 1960 р. ) до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 строку його попереднього ув`язнення у строк відбування ним покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у Роменському міськрайонному суді Сумської області іншим складом суддів.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4