№ 336/5/16-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2015 року за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі, від відбування покарання звільненого з випробуванням тривалістю в два роки; вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК з застосуванням ч. 4 ст.70 КК України до двох років позбавлення волі, від відбування покарання звільненого з випробуванням тривалістю в два роки

- за ч. ч. 2, 3 ст. 185 ККУкраїни,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимісті за вчинення таємного заволодіння чужим майном, а також за злочин проти здоров`я особи, вчинив кілька епізодів кримінально караних діянь проти чужої власності, один з яких - до винесення попереднього вироку, а три під час іспитового строку, призначеного попереднім вироком, за таких обставин.

Близько 17-00 години 16 вересня 2015 року обвинувачений, маючи умисел на крадіжку, з гаражу на земельній ділянці під будинком АДРЕСА_2 , де він опинився на запрошення ОСОБА_6 , який постійно проживає за вказаною адресою, скоїв таємне викрадення металевого точильного верстату, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у сумі 1733 грн. 33 коп.

Приблизно о 09-00 годині 26 листопада 2015 року ОСОБА_5 , керуючись умислом на таємне заволодіння чужим майном, з господарської прибудови на земельній ділянці під будинком АДРЕСА_3 , куди він проник перелізши через паркан, таємно викрав електролобзик марки «Вектор» моделі ВЭЛП-650 вартістю 316 грн. 17 коп., дриль в корпусі зеленого кольору з кабелем білого кольору, вартість якої становить 300 грн., двигун асинхронний типу 4АМ80А4УЗ, встановлений на точильний апарат, вартістю 550 грн., куто-шліфувальну машину «Вектор ВУШМ-125/950» вартістю 357 грн. 72 коп.

Описаними діями потерпілій ОСОБА_8 заподіяно майнову шкоду у сумі 1523 грн. 89 коп.

Продовжуючи вчинення таємних заволодінь чужим майном, приблизно о 09-00 годині цього ж дня, а саме: 26 листопада 2015 року, обвинувачений з огородженої парканом земельної ділянки під будинком АДРЕСА_4 , куди він проник через хвіртку в паркані, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_9 алюмінієву каністру об`ємом 40 літрів вартістю 218 грн.

Крім описаних епізодів таємного заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 7 грудня 2015 року, близько 09-00 години, в будинку АДРЕСА_1 , де він постійно проживає, вчинив таємне викрадення належної потерпілій ОСОБА_10 пральної машини марки «Candy» моделі СМ 106, ТХТ-03 S вартістю 2100 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винність у вчиненні таємних заволодінь чужим майном 16 вересня і 7 грудня 2015 року за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караних діянь.

Пояснив, що 16 вересня 2015 року він на запрошення свого приятеля ОСОБА_6 знаходився в будинку АДРЕСА_2 , де той проживає із своєю родиною, розпиваючи разом з ОСОБА_6 спиртне. Коли алкоголь закінчився, господар заснув, а обвинувачений, скориставшись цими обставинами, проник до гаражу на території садиби, двері якого були відчинені. Звідти обвинувачений таємно викрав точильний верстат, який за 50 грн. продав ОСОБА_11 . Отримані гроші витратив на власні потреби.

Щодо епізоду заволодіння пральною машиною, пояснив, що вона належить його бабусі ОСОБА_10 , з якою обвинувачений проживає від народження в будинку АДРЕСА_1 . Машину він розібрав на запчастини, з яких двигун і барабан продав відповідно за 50 грн. і 150 грн. таксисту, що проживає по АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_12 , не повідомляючи цю особу про джерела походження зазначених предметів.

Щодо епізодів викрадення належного потерпілим ОСОБА_9 і ОСОБА_8 майна, не заперечуючи проти вчинення зазначених епізодів розкрадання і викрадення того майна, яке зазначено в обвинувальному акті, пояснив, що на територію садиби під будинком ОСОБА_9 у вказаний в обвинуваченні час він проник з дозволу господаря, оскільки приніс тому для продажу металевий сейф, а з ділянки під будинком АДРЕСА_4 проник на ділянку, де проживає ОСОБА_8 , під будинком АДРЕСА_3 , яка межує з ділянкою по АДРЕСА_4 і де він викрав з тимчасової споруди вказані в обвинуваченні інструменти.

Щодо обставин викрадення каністри у ОСОБА_9 пояснив, що після розмови с потерпілим про продаж сейфу, потерпілий пішов до туалету, що знаходиться у дворі, а обвинувачений також залишився у дворі, побачивши каністру під забором, вирішив викрасти її.

Викрадаючи інструменти з тимчасової споруди на ділянці під будинком ОСОБА_8 , вважав, що знаходиться в садибі під будинком ОСОБА_9 і заволодіває саме його майном.

Викрадений у ОСОБА_9 бак за 30 грн. продав тому й самому таксисту ОСОБА_12 , а інструменти - чоловіку на ім`я ОСОБА_13 , який також проживає по АДРЕСА_2 .

У вчиненні злочинів щиро розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося. В залі судового засідання приніс вибачення потерпілим.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні описаних епізодів кримінально караних діянь підтверджується такими дослідженими судом фактичними даними.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що всі викрадені інструменти, які вона зберігала в тимчасовій споруді, їй повернуті співробітниками поліції під час досудового розслідування.

Крім того, потерпіла пояснила, що межі між ділянками під її будинком і будинком ОСОБА_9 є очевидними, ці межі огороджені різними за якістю будівельних матеріалів парканами, а межа між ділянками до того ж характеризується наявністю всіляких споруд, а саме: стіни сараю, туалету, гаражу, котельної, які розташовані саме на межі і наявність яких робить очевидним належність ділянок різним господарям.

Потерпіла ОСОБА_10 розказала суду про обставини викрадення належної їй пральної машини, яке вчинив її онук ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_9 показав суду, що в день, до якого відноситься викрадення належного йому металевого баку, до нього прийшов обвинувачений і запропонував придбати металевий сейф. Після того як потерпілий відмовився від набуття цієї речі, обвинувачений сів на дерев`яний брусок біля паркану, а сам потерпілий направився до вбиральні, що знаходиться у дворі, після виходу з якої обвинувачений пішов з подвір`я. Викрасти бак за таких обставин, як на це вказує обвинувачений, і винести його непомітним неможливо. Інших випадків, коли потерпілий дозволяв би обвинуваченому вільно заходити до нього у двір, не було. Дружина потерпілого іноді давала ОСОБА_5 гроші у позику.

Що стосується обставин викрадення каністри, показав, що вони йому невідомі, але в день її зникнення зранку він працював в гаражі, який знаходиться у дворі, а коли повернувся до будинку, помітив відсутність каністри, яка постійно знаходилась у дворі біля паркану.

До доказів на користь обвинувачення, визнаного судом доведеним, відносяться показання свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що восени 2015 року ОСОБА_5 повідомив йому, що сталася смерть його діда і залишився деякий інструмент, запропонувавши недорого купити його. Свідок погодився і таким чином набув за 200 грн. шліфувальну машину, дриль, лобзик, точильний апарат, які були вилучені у нього згодом співробітниками поліції.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що восени 2015 року придбав у ОСОБА_5 металевий бак за 30 грн. для використання в особистих потребах, а пізніше, обвинувачений в телефонній розмові запропонував свідку купити барабан від пральної машини. Свідок в свою чергу запропонував зробити цю покупку своєму знайомому, який займається ремонтом холодильників і до якого свідок відвіз ОСОБА_5 , отримавши гроші за здійснення перевезення. Згодом, коли барабан було вилучено у його приятеля поліцією, свідок був змушений розплатитися з ним за спричинені збитки, так як він запропонував приятелю зробити цю покупку.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні описаних дій підтверджують надані суду стороною обвинувачення протокол огляду місця події і фототаблиця до нього (а. с. 164-165 т. 1); висновки товарознавчої експертизи (а. с. 148-160 т. 1); постанови про визнання речовими доказами предметів викрадення (а. с. 161-162 т. 1, а. с. 34 т.2).

Перелічені докази в сукупності логічні, послідовні, узгоджуються один з одним, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Оскільки показання обвинуваченого в силу кримінального процесуального законодавства є джерелом доказів, суд, оцінюючи їх у відповідності до ст. 94 КПК України у співставленні з іншими фактичними даними, зміст яких навів, знаходить недостовірними показання ОСОБА_5 щодо вільного, з дозволу потерпілого ОСОБА_9 , проникнення на земельну ділянку під будинком АДРЕСА_4 під час викрадення алюмінієвої каністри, оскільки вони спростовуються сукупністю інших доказів.

Такі його доводи спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , що попереджалися про відповідальність за давання неправдивих показань, з яких ОСОБА_9 в судовому засіданні беззаперечно заявляє, що в день, коли обвинувачений з його дозволу опинився у дворі потерпілого, ОСОБА_5 видалився з подвір`я одразу після розмови з потерпілим, а ОСОБА_8 зауважує на тому, що припустити належність одній і той самій особі суміжних земельних ділянок потерпілих неможливо.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що такі показання обвинуваченого, який не є суб`єктом кримінального переслідування за давання неправдивих показань, зумовлені позицією його захисту від пред`явленого обвинувачення, яку він вправі обирати на власний розсуд.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у відповідності до вимог закону, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

- за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

- за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, враховує думку потерпілих про вид і розмір покарання для обвинуваченого.

ОСОБА_5 скоїв кілька епізодів кримінально караних діянь, два з яких є тяжкими, під час іспитового строку, призначеного попереднім вироком, що виключає його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з цим у вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, через повернення викраденого майна потерпілим майнова шкода від дій обвинуваченого усунена.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин істотно знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів і з урахуванням відомостей про особу винного, що має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, страждає на кардіологічне захворювання, з народження є сиротою через смерть матері під час пологів, а у віці шести років набув статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку із смертю батька, позитивно характеризується за місцем попереднього тримання, дає суду підстави для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції самої тяжкої частини статті обвинувачення, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

З описаних міркувань виходить суд, дійшовши висновку про можливість при призначенні покарання за сукупністю злочинів застосувати принцип поглинення більш суворим менш суворого покарання.

Оскільки один з епізодів, встановлених судом, відноситься до періоду, який передував ухваленню вироку від 11.11.2015 року, при призначенні покарання за цим епізодом суд вважає за необхідне застосувати принцип сукупності злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України; при призначенні покарання за сукупністю злочинів, вчинених під час іспитового строку за попереднім вироком, - застосувати принцип призначення покарання відповідно до ч. 1 ст.70 КК України; а покарання за сукупністю вироків призначити згідно з положеннями ст. 71 КК України.

При вирішенні питання про покарання, як зазначено, суд бере до уваги і думку потерпілих, які одностайно просять суд застосувати до винного несуворе покарання.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_5 обставиною є рецидив злочинів, тобто наявність судимості за кримінально каране діяння, яке не охоплюється диспозиціями частин статті обвинувачення.

Речові докази предмети викрадення, передані на зберігання потерпілим, - підлягають поверненню їм за належністю.

Витрати з проведення судових товарознавчих експертиз, відомості про які надані суду, у сумі 613 грн. 80 коп.(306 грн.90 коп. + 306 грн.90 коп.) відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, що передбачені ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 16.09.2015 року у вигляді одного року позбавлення вол.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2015 року, менш суворого, визначивши строк, що підлягає покаранню у вигляді двох років позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 07.12.2015 року у вигляді одного року позбавлення вол.

- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення більш суворим менш суворого, визначивши строк, у вигляді двох років позбавлення волі.

Покарання за сукупністю вироків призначити шляхом часткового приєднання покарання, невідбутого за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2015 року (у вигляді одного місяця позбавлення волі), до покарання, призначеного за цим вироком, визначивши строк, що підлягає відбуванню у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання обчислювати з моменту застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 9 грудня 2015 року.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення до строку покарання з розрахунку один день попереднього тримання за два дні позбавлення волі.

Речові докази алюмінієву каністру, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , барабан пральної машини, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , точильний верстат, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - повернути їм за належністю.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави в особі управління Державної казначейської служби в Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області судові витрати з проведення судових експертиз в сумі 613 грн. 80 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1