Дата документу 24.02.2016 Справа № 554/1283/16-к
Справа № 554/1283/16-к
Провадження № 1-кс/554/1718/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ленінського відділення поліції Октябрського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Даугавпілс, Латвія, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 18.03.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрований за адресою: Полтавська обл., Новосанжарський р-н, с. Старі Санжари, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває у Полтавському СІЗО,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000138, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке мотивує наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що 30.01.2016 року о 20 год. 57 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні платного туалету «Південного залізничного вокзалу» по вул. Площа Слави, 1 у м. Полтава, діючи повторно, з корисливих спонукань, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно шляхом зняття із зарядки зарядного пристрою разом із мобільним телефоном «NOKIA 5800» чорного кольору, вартістю 350 грн., що належить ОСОБА_6 , викрав вказаний мобільний телефон, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий за умисний злочин, за вчинення якого був засуджений до позбавлення волі терміном на 3 роки, але на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Також, на ОСОБА_5 вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2015 року було покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Однак, ОСОБА_5 вказані зобов`язання не виконав, притягувався до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не став, про що 04.02.2016 року КВІ в м. Гадяч, Полтавській області було подано до Гадяцького районного суду Полтавської області подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 .

04.02.2016 року Гадяцьким районним судом Полтавської області винесено ухвалу суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

23.02.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що на даний час підозрюваний перебуває у Полтавському СІЗО, а оскільки ухвала Гадяцького районного суду Полтавської області від 04.02.2016 року набрала законної сили, то підозрюваний по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 буде направлений для відбування покарання у вигляді позбавлення волі до відповідної установи, що не дасть змогу слідчому, чи то прокурору провести всі інші необхідні слідчі дії, спрямовані на доведення вини підозрюваного по вказаному кримінальному провадженню.

На підставі наведеного, посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні відмовився висловити свою думку з приводу клопотання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді «взяття під варту» відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Встановлено, що 23.02.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; довідкою із ломбарду «діамантовий Дім»; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; довідкою ФОП ОСОБА_11 про вартість; протокол пред`явлення особи для впізнання від 23.02.2016 року.

Однак, стосовно заявлених слідчим ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, то вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки підозрюваний вже перебуває під вартою, тобто, вважаю зазначені ризики не доведеними.

Щодо доводів сторони обвинувачення про те, що у випадку етапування підозрюваного в місця позбавлення волі з підозрюваним не можливо проводити слідчі і інші процесуальні дії і для цього також потрібно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаю, що вони не ґрунтуються на законі, тобто не передбачені діючим КПК України, а право проводити такі дії гарантовано слідчому і прокурору згідно ч.3 статті 135 КПК України, бо особа, яка перебуває під вартою, викликається до сторони обвинувачення через адміністрацію місця ув`язнення.

Частиною 2 ст. 194 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193-194,196, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського відділення поліції Октябрського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1