Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 22 серпня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також думку особи, яка подала скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Так, захисник у касаційній скарзі, вказуючи на істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, належного обґрунтування зазначеної позиції з огляду на положення статей 412-413 КПК не наводить. Натомість захисник, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
До того ж, касаційна скарга захисника не містить доводів на обґрунтування його позиції про необхідність закриття кримінального провадження, а також в ній не зазначено підстав у відповідності з вимогами закону, через які він вбачає можливим закрити провадження після скасування оскаржуваних судових рішень.
Також, захисник у скарзі не вказав чи бажає він особисто брати участь у касаційному розгляді.
Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисником має бути підтверджено, що ним не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3