Ухвала
іменем україни
14 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6

розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001491 відносно ОСОБА_7 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, та потерпілої ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року.
Вироком Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Вироком вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 25 травня 2014 року близько 23 год., знаходячись на станції Дружба, кооперативу «Старостинець», в с.м.т. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, в дачному будинку № 758, разом з ОСОБА_8 вживали спиртні напої. Після чого, будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними виникла сварка, яка в подальшому переросла в бійку, в результаті якої ОСОБА_9 наніс декілька ударів кулаком та ножем по тілу ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_7 , перевищуючи межі необхідної оборони, так як реально сприйняв небезпеку по відношенню до себе з боку потерпілого ОСОБА_9 , який мав перевагу по своїм фізичним даним, здійснюючи свій захист, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, нанісши декілька ударів в різні частини тіла та в область голови, і за допомогою кухонного ножа виявленого на місці злочину в ході огляду місця події, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , завдав ним удар в область правого стегна, чим завдав потерпілому шкоду, яка явно не відповідає небезпеці посягання, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, в результаті отримання яких ОСОБА_9 помер на місці злочину до приїзду швидкої допомоги.

Вироком Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року зазначений вирок суду відносно ОСОБА_7 скасовано. Визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування зазначає, що резолютивна частина вироку апеляційного суду не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК. Також зазначає, що апеляційний суд, ухвалюючи свій вирок, належним чином не мотивував необхідність застосування відносно ОСОБА_7 більш суворого покарання, безпосередньо не дослідив жодної обставини, що обтяжують чи пом`якшують ОСОБА_7 покарання.

Зазначає, також, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме на неправильне тлумачення судом апеляційної інстанції положень ст. 67 КК, яке, на думку прокурора, полягало в безпідставному посиланні апеляційним судом при призначенні покарання ОСОБА_7 на погіршення стосунків між родинами сімей потерпілої та засудженого.
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування незаконності вироку, наводячи доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, вказує, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК або за ч. 1 ст. 115 КК, санкціями яких передбачено більш суворе покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав касаційні скарги, потерпілу ОСОБА_6 , яка просила задовольнити її касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційних скарг прокурора та потерпілої, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, вирок апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК, визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК, та призначив йому покарання з подальшим звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування цього покарання з випробуванням.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпіла ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначала про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ст. 124 КК, вказувала на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просила апеляційний суд скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 121 КК і призначити відповідне покарання. При цьому доводи апеляційної скарги потерпілої є аналогічні доводам її касаційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 420 КПК вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Апеляційний суд вказаних вимог кримінального процесуального закону взагалі не дотримався.
У мотивувальній частині вироку апеляційного суду наведено лише формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним суд першої інстанції, при цьому вирок апеляційного суду, яким у повному обсязі скасовано вирок суду першої інстанції, не містить ні формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним суд апеляційної інстанції, ні доказів на підтвердження встановлених апеляційним судом обставин.

Крім того, апеляційний суд у вироку не навів жодних висновків щодо доводів апеляційної скарги потерпілої, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій ОСОБА_7 .

Поряд з цим, зазначений вирок містить суперечності.

Так, в мотивувальній частині вироку апеляційний суд зазначив, що розглядає апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 лише в частині, що стосується призначеного покарання, однак, при цьому, як вбачається з резолютивної частини вироку апеляційний суд у повному обсязі скасував вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 .

Зазначені порушення, на думку колегії суддів суду касаційної інстанції, є істотними порушеннями кримінального процесуального закону і є такими, що перешкодили апеляційному суд ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому касаційна скарга прокурора та потерпілої підлягає частковому задоволенню, вирок апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги прокурора щодо невірного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання та доводи касаційної скарги потерпілої ОСОБА_6 , які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій ОСОБА_7 та необхідності призначення йому більш суворого покарання, мають бути предметом перевірки суду апеляційної інстанції при новому розгляді.

Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно усунути вказані недоліки, перевірити обґрунтованість доводів апеляційної скарги потерпілої і постановити законне та мотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, та касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3