печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту на грошові кошти у розмірі 288762,00 грн у кримінальному провадженні № 000000022 від 22.04.2014р., накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08.09.2014р. у кримінальному провадженні № 751/9550/14-к.

Вказане клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08.09.2014р. у кримінальному провадженні № 751/9550/14-к за клопотанням старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернігівській області ОСОБА_6 в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, під час обшуку офісних приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у власності ОСОБА_5 , було вилучено належні йому грошові кошти в сумі 288 762,00 грн.

Оскільки слідчим не наведено в представленому клопотанні жодних доводів, що відносно ОСОБА_5 можуть бути застосовані заходи кримінально - правового характеру, станом на момент винесення ухвали про накладення арешту щодо нього жодних кримінальних проваджень не зареєстровано, його діяльність як ФОП не є протиправною, та він відповідно до законодавства здійснює свою господарську діяльність як ФОП, заявник вважає, що підстав для накладення арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_5 на праві власності, не має, а відтак представник заявника просив клопотання задовольнити та скасувати накладений арешт.

Крім того, представник заявника посилається на те, що накладений арешт перешкоджає вільному володінню та розпорядженню власнику грошових коштів ОСОБА_5 цими коштами, у зв`язку з чим накладений арешт ставить ФОП ОСОБА_5 в скрутне фінансово-матеріальне становище, та особисто ФОП ОСОБА_5 , його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як члени його сім`ї, які допомагають йому у здійсненні підприємницької діяльності, не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого у зазначеному кримінальному провадженні, та не несуть за законом матеріальну відповідальність за дії невстановлених досудовим розслідуванням осіб, відносно яких проводиться досудове розслідування та встановлюється їх причетність до вчинення кримінальних правопорушень, відносно ФОП ОСОБА_5 відсутнє порушене кримінальне провадження, а тому накладення арешту на належні ОСОБА_5 грошові кошти є незаконним.

Одночасно заявником також зазначено, що ОСОБА_5 зареєстрований як фізична особа підприємець і основним видом його економічної діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. За адресою: АДРЕСА_1 , розташовані його власні офісні приміщення. Більша частина вказаних офісних приміщень здається ним в оренду іншим суб`єктам господарювання, а менша частина - використовується для здійснення власної підприємницької діяльності, оскільки додатковими видами його економічної діяльності також є неспеціалізована оптова торгівля, роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Походження та належність грошових коштів у розмірі 288762,00 грн заявником у клопотанні про скасування арешту визначено наступним чином.

11.04.2014р. між ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «Любомир» укладено Договір купівлі-продажу товарів на умовах комерційного кредиту, за умовами якого ТОВ «Любомир» надало ОСОБА_5 для реалізації чоловіче та жіноче взуття на загальну суму 375374, 84 грн, за вимогами п.1.1 якого ФОП ОСОБА_5 зобов`язаний оплатити прийнятий товар до 01.10.2014р.

03.09.2014р., тобто за день до обшуку, ОСОБА_5 надійшла оплата від реалізації основної частини взуття у сумі 301000,00 грн, що підтверджено Книгою обліку доходів фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , з яких грошові кошти у розмірі 12 238,00 грн ОСОБА_5 залишив при собі, а 288762,00 грн ОСОБА_5 безпосередньо зберігались у його власному офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

04.09.2014 року о 09.25 год, коли тільки розпочався обшук по АДРЕСА_1 , в офісі ОСОБА_5 знаходилась тільки його мати ОСОБА_8 , в присутності якої було здійснено обшук та вилучено грошові кошти у розмірі 288762,00 грн, ОСОБА_5 , який приїхав до офісного приміщення пізніше, працівники ФР ГУ Міндоходів у Чернігівській області до місця проведення обшуку не допустили.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 подане клопотання підтримав на його задоволенні наполягав, додатково зазначивши, що вилучені в ході обшуку грошові кошти у розмірі 288762,00 грн належать ФОП ОСОБА_5 та отримані ним за результатами фінансово-господарської діяльності. ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження підозру про вчинення кримінального правопорушення не пред`явлено, тобто дане кримінальне провадження є фактовим, що свідчить про те, що майно протягом тривалого часу тримається під арештом незаконно, оскільки порушені права власника грошових коштів.

Одночасно в судовому засіданні за клопотанням представника заявника допитано в якості свідка ОСОБА_8 , в присутності якої було здійснено обшук та вилучено грошові кошти у розмірі 288762,00 грн, яка підтвердила факт належності зазначених грошових коштів її сину ОСОБА_5 , які вона повинна була сплатити 04.09.2014р. ТОВ «Любомир» за поставлений її сину товар. Зазначені грошові кошти вона зберігала у своїй сумці, та вранці зайшла з цими коштами до офісу свого сина за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись в офісному приміщенні її сина, в її присутності працівники ФР ГУ Міндоходів у Чернігівській області почали проводи на підставі ухвали суду обшук, в ході обшуку, з її слів з,ясували, що у неї в білій сумці, яка в той момент лежала в коробці під столом, знаходяться грошові кошти, з приводу чого в подальшому вирвали у неї сумку з грошовими коштами та вилучили понад 288 тис.грн, які вона повинна була сплатити за вимогу сина ТОВ «Любомир». Будь-які пояснення з приводу незаконності дій слідчого щодо вилучення у неї грошових коштів, належності цих коштів її сину ОСОБА_5 слідчим в ході обшуку не приймались. Вважає, що арешт на зазначені грошові кошти накладений незаконно та просить його скасувати, а гроші повернути її сину ОСОБА_5 .

Представник СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 000000022 від 22.04.2014р., в рамках якого накладено ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08.09.2014р. у кримінальному провадженні № 751/9550/14-к арешт на грошові кошти у розмірі 288762,00 грн, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, поважності причин неявки суду не надав. У зв`язку з чим судом відповідно до вимог ст. 174 КПК України визнано за можливе розгляд кримінального провадження здійснювати за його відсутністю.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернігівській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000022, внесеному до ЄРДР 22.04.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.

За інформацією ст. слідчого з ОВС ВКР слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернігівській області ОСОБА_9 від 15.05.2015р. №480/К/25-01-09-01 у кримінальному проваджені №0000022 від 22.04.2014 з урахуванням зібраних доказів, керівнику ТОВ Борзнянський райагрохім» ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України та матеріали досудового розслідування за вказаним фактом 07.10.2014 року прокуратурою Чернігівської області виділено в окреме провадження.

25.12.2014р. прокуратурою Чернігівської області визначена підслідність кримінального провадження №0000022 від 22.04.2014 року за ознаками ч. 2 ст. 205 КК України - СУ ГУ МВС України у м. Києві.

25.12.2014р. за вих. №04/5-21-14 прокуратурою Чернігівської області матеріали кримінального провадження №0000022 від 22.04.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, в рамках якого вилучено кошти та інше майно під час обшуку офісних приміщень за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. П. Запорожця, 361, направлені до прокуратури м. Києва для скерування за підслідністю, які отримані прокуратурою м. Києва 30.12.2014 року.

Відповідно до інформації заступника начальника слідчого відділу слідчого управління ГУ в м. Києві ОСОБА_11 від 03.06.2015р. за №12/1-47-аз кримінальне провадження №0000022 від 22.04.2014р. за ознаками ч. 2 ст. 205 КК України знаходиться у провадженні слідчого слідчого відділу Печерського районного управління НПУ в м. Києві ОСОБА_12 .

В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000022 від 22.04.2014р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України, ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.08.2014р. у кримінальному провадженні №751/18451/14 з метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, з,ясування обставин про причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення, надано дозвіл слідчому з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернігівській області на проведення обшуку в усіх приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованих в тому числі і за ОСОБА_5 , з метою відшукання документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «ТД Агрохім», ТОВ «Агропромтехтранс», ТОВ «Соліус», ТОВ «Екобудпром», ТОВ ТПК Агрохім», ТОВ ТПК «Тріанон», ТОВ «ТПК Наноіндустрія Україна», ТОВ «Домінус Груп», ТОВ «Агропромтехтранспостач» за період 2011-2014років.

Згідно даних протоколу обшуку від 04.09.2014р. в ході обшуку офісного приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11.08.2014р., в тому числі були вилучені гроші в сумі 288762,00 грн, які постановою старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 08.09.2014р. визнані та приєднані до кримінального провадження в якості речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_13 від 08.09.2014р. накладено арешт на вказані грошові кошти, підставою для арешту яких слідчий суддя, посилаючись на вимоги ст. 170 КПК України, визначив, що санкція ч. 2 ст. 212 КК України передбачає покарання у виді штрафу та з метою забезпечення можливого матеріального позову.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2014р. за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2014р. апеляційна скарга адвоката залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2014р., якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернігівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 288762,00 грн, залишена без зміни. На обґрунтування прийнятого рішення апеляційним судом зазначено, що факт належності грошових коштів ОСОБА_5 , які були вилучені під час обшуку, не підтверджується наявністю беззаперечних доказів, а навпаки спростовується матеріалами кримінального провадження та поясненнями слідчого ОСОБА_6 , який в засіданні апеляційного суду стверджував, що вказані грошові кошти знаходились в коробці під столом і під час обшуку частину з них ОСОБА_15 переховала до сумочки.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Таке клопотання слідчого слідчому судді не представлено, тому при розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя виходить із тих даних, які надані заявником за матеріалами клопотання.

У судовому засіданні також встановлено, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук усіх приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на вилучення грошових коштів, у тому числі у сумі 288762,00 грн, слідчому не надавався. Між тим, у ході обшуку такі грошові кошти за протоколом обшуку були виявлені та вилучені. Відповідно до даних ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2014р. вилучені грошові кошти долучені слідчим до матеріалів кримінального провадження №0000022 від 22.04.2014р. в якості речових доказів, а відтак відповідають критеріям тимчасово вилученого майна, з огляду на вимоги ст.167, ч. 7 ст. 236 КПК України.

За повідомленням прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_16 від 18.05.2015р. матеріали кримінального провадження №0000022 від 22.04.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, в рамках якого вилучено кошти та інше майно під час обшуку офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , направлені за підслідністю до прокуратури м. Києва, та як з`ясовано в судовому засіданні, та підтверджено адвокатом ОСОБА_4 , знаходяться у провадженні слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 .

Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.

Процесуальна дія щодо обшуку приміщення, яке належить ОСОБА_5 , відбулась 04.09.2014р., тобто в період дії КПК України в редакції, яка не була змінена Законами України від 10.11.2015р. № 769-VIII, та від 18.02.2016р. № 1019-VIII.

З урахуванням вимог ст. 5 КПК України, якою передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, слідчий суддя вважає за необхідне при розгляді клопотання керуватися вимогами КПК України щодо порядку накладення арешту на майно та скасуванню арешту майна в редакції Закону України від 18.02.2016р. № 1019-VIII, який діє на момент прийняття рішення у кримінальному провадженні слідчим суддею.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Санкцією ч. 2 ст. 205 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна. За матеріалами кримінального провадження №0000022 від 22.04.2014р. даних про заявлення цивільного позову суду не представлено, також не представлено даних про повідомлення про підозру осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення. Тобто накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не відповідає вимогам ч. 6 ст. 170 КПК України в дану кримінальному провадженні.

Між тим, за вимогами п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна будь-якої фізичної або юридичної особи допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За матеріалами кримінального провадження №0000022 від 22.04.2014р. вилучені про обшуку грошові кошти слідчим визнані речовими доказами.

При винесенні ухвали слідчим суддею від 08.09.2014р. про накладення арешту на зазначені грошові кошти не за зазначено, що ці грошові кошти належать ОСОБА_5 . При апеляційному розгляді скарги представника ОСОБА_5 ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2014р. також спростовано факт належності цих грошових коштів ОСОБА_5 . Зазначений факт також не доведений представленими заявником до клопотання доказами і в судовому засіданні при розгляді клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту на зазначені грошові кошти.

А відтак, враховуючи той факт, що арешт на грошові кошти було накладено як на предмет та доказ злочину з метою запобігання їх відчуження, зникнення або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, підстав для скасування арешту на зазначені грошові кошти у слідчого судді на даному етапі досудового розслідування не має .

Арешт майна з підстав передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, доводи заявника про те, що у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на зазначені грошові кошти, оскільки в рамках даного кримінального провадження підозру про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 не пред`явлено, є безпідставними.

Посилання заявника на ті обставини, що втручання у діяльність ФОП ОСОБА_5 шляхом продовження дії накладеного арешту на грошові кошти призвело до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 в повній мірі не обґрунтовані, оскільки переконливі докази у матеріалах провадження відсутні та в судовому засіданні заявником та його представником не представлені.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження вжитих заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначені грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Даних, які б свідчили про те, що в застосуванні такого заходу як арешт майна відпала потреба, представником заявника не надано, також в судовому засіданні не доведено належність вилучених грошових коштів заявнику ОСОБА_5 , а відтак клопотання слідчий суддя вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати майна, настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на грошові кошти у розмірі 288 762,00 грн, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08.09.2014р. у кримінальному провадженні № 751/9550/14-к, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1