Справа № 314/4571/16-к
Провадження № 1-кп/314/188/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000584 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, який має базову середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2016 року до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з обвинувальним актом, 26 квітня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, перебуваючи у будинку своєї знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , схопив правою рукою малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її ліве вухо та вивів останню з будинку на подвір`я із застосуванням фізичної сили.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 98 від 28 квітня 2016 року, рана лівої завушної області, яка виникла після розтягування шкіри задньої поверхні основи лівої вушної раковини у ОСОБА_7 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 31 травня 2016 року між малолітньою потерпілою ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 44, 55, 59 КПК України наділена повноваженнями потерпілої у кримінальному провадженні № 0000584, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України у приміщенні Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області, за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, буд. 17.

Згідно з даною угодою, потерпіла ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому малолітня потерпіла ОСОБА_7 висловила свою згоду на укладення угоди, підписавши її. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, зобов`язався активно сприяти розкриттю злочину, давати правдиві показання. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді 100 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілою угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, та наполягав на затвердженні угоди.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_3 просила суд затвердити укладену між нею, як законним представником потерпілої ОСОБА_7 за згодою останньої, та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Підтвердила, що малолітня потерпіла висловила свою згоду на укладання даної угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, законного представника малолітньої потерпілої та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпіла, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілої та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченому узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 31 травня 2016 року, укладену між малолітньою потерпілою ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 травня 2016 року покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

23.06.2016

23.06.2016