Єдиний унікальний номер 722/1013/16-к
Номер провадження 1-в/722/724/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника СВК-67: ОСОБА_4
та засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
Засуджений ОСОБА_5 30.03.2016 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити. При цьому, суду пояснив, що під час відбування покарання він був працевлаштований на підприємстві установи, де працював до травня 2015 року. Внаслідок погіршення стану здоров`я, з травня 2015 року по даний час він не бере участі у виконанні оплачувальних робіт. Від виконання оплачувальних робіт з мотивів небажання працювати він не відмовлявся, а вимушений був припинити їх виконання через поганий стан здоров`я. Разом з тим, він постійно виконує роботи з благоустрою установи та будь-коли від їх виконання не відмовлявся. З метою виконання робіт з легкими умовами праці, він звертався до представників адміністрації установи, однак на такі види робіт його не працевлаштовано.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений на даний час досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України. При цьому, враховуючи стан здоров`я засудженого, вважає, що останній з поважних причин протягом останнього року не брав участі у виконанні оплачувальних робіт.
Представник СВК-67 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив у його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що клопотання є передчасним, так як засуджений на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення. З приводу працевлаштування засудженого представник установи суду пояснив, що останній є працездатним, однак внаслідок стану його здоров`я, лікарями рекомендовано можливість працевлаштування засудженого з раціональними умовами праці. З метою працевлаштуватися на роботи з більш легкими умовами праці засуджений до адміністрації установи не звертався.
Голова спостережної комісії ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву, в якій розгляд клопотання просив провести за його відсутності. Вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання, особову справу засудженого та щоденник індивідуальної роботи із засудженим, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08.10.2008 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 згідно вказаного вище вироку суду відраховується з 21.07.2008 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк покарання за вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08.10.2008 року, строк його попереднього ув`язнення з 21.07.2008 року по 23.10.2008 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 3 місяці 2 дні.

Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк покарання вказаного вище строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 19.10.2017 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, за який засуджено ОСОБА_5 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 фактично відбув 7 років 8 місяців 15 днів позбавлення волі, що із врахуванням зарахованого строку попереднього ув`язнення становить більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Виходячи із нововизначеного кінцевого строку відбування покарання, невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 1 рік 6 місяців 13 днів.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 21.07.2008 року. В Сокирянську ВК-67 засуджений прибув для відбування покарання 19.11.2008 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого, за час утримання в слідчому ізоляторі м.Чернівці засуджений ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався. Під час відбування покарання в Сокирянській ВК-67 засуджений ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку має три заохочення у вигляді подяк.
Згідно довідки медичної частини установи №281 від 05.04.2016 року засуджений ОСОБА_5 20.11.2008 року був комісійно оглянутий лікарями медчастини установи. Діагноз: Післятравматична сліпота правого ока. Гіпертонічна хвороба ІІ. Працездатний з працевлаштуванням (раціональним). З 08.08.2001 року по 22.08.2011 року перебував на стаціонарному лікуванні в медчастині установи. Перебуває на диспансерному обліку у лікаря-терапевта. На даний час стан здоров`я засудженого задовільний.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №366 від 05.04.2016 року та матеріалів особової справи встановлено, з часу прибуття до установи і до жовтня 2011 року та в період з грудня 2013 року по травень 2015 року засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований в якості різноробочого дільниці мозаїчних виробів, з покладеними змінними завданнями справлявся. З жовтня 2011 року по грудень 2013 року та в період з травня 2015 року по даний час засуджений ОСОБА_5 до виконання будь-яких оплачувальних робіт не залучався внаслідок незадовільного стану здоров`я, що також підтверджується записами у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим.

Виходячи з наведених вище обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 протягом відбування покарання в установі з поважних причин у вказані вище періоди часу не брав участі у виконанні оплачувальних робіт на підприємстві установи.
Разом з тим, із матеріалів особової справи та пояснень в судовому засіданні представника колонії і засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 , у відповідності до ч.5 ст.118 КВК України, в добровільному порядку постійно протягом часу відбування покарання виконує роботи з благоустрою установи без оплати праці та будь-коли від їх виконання не відмовлявся.
Оскільки встановлено, що засуджений ОСОБА_5 від виконання будь-яких робіт не відмовлявся та без поважних причин від їх виконання не ухилявся, суд вважає необгрунтованими доводи представника установи щодо небажання засудженого працювати.

Встановлені судом в цій частині обставини підтверджуються також письмовою заявою засудженого ОСОБА_5 , яка наявна в матеріалах особової справи, згідно якої останній, користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст.107 КВК України, заявляв про своє бажання брати участь у трудовій діяльності під час відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарання.

У зв`язку з цим, суд вважає необгрунтованими доводи в судовому засіданні представника установи щодо відсутності з боку засудженого проявів бажання бути працевлаштованим.

При цьому, представником установи не надано суду доказів неможливості залучення засудженого ОСОБА_5 , у якого незадовільний стан здоров`я, до виконання будь-яких видів робіт з оплатою праці чи без такої, в тому числі із легкими умовами праці.

Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої начальником колонії 06.04.2016 року, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по відношенню до представників адміністрації тактовний; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, пітримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості; намагається утримувати в чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд; відвідує заходи виховного впливу, які проводяться у відділенні; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» шляхом відвідування молитовного будинку при установі; соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом побачень та отримання посилок, взаємовідносини добрі.
Винуватість у вчиненні злочину засуджений визнає в повному об`ємі та щиро кається у вчиненому.
Відповідно до довідки бухгалтерії виправної колонії №1556, виконавчих листів відносно засудженого ОСОБА_5 станом на 05.04.2016 року на виконанні в установі немає.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписки з протоколу №2 від 18.01.2016 року засідання комісії відділення №8 з оцінки ступеню виправлення засуджених, рішенням вказаної комісії від 18.01.2016 року засуджений ОСОБА_5 визнаний таким, що станом на 18.01.2016 року дотримується вимог режиму.
Однак, враховуючи зазначені вище встановлені судом обставини, суд не погоджується із оцінкою ступеню виправлення засудженого ОСОБА_5 , яка зазначена у рішенні комісії від 18.01.2016 року.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08.10.2008 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців 13 (тринадцять) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Копію ухвали надіслати для відома засудженому ОСОБА_5 .

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67 ВДПтСУ в Чернівецькій області та для відома Кельменецькому районному суду Чернівецької області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1