Березанський міський суд Київської області
Номер провадження 1-в/356/1002/16
Справа № 356/1409/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2016 Березанський міський суд Київської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника адміністрації БВК-95 ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника спостережної комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення, раніше притягався до кримінальної відповідальності:
1)21.10.1998 року за ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 117, ч. 1 ст. 118, ст.. 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
2)14.11.2005 року за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.. 70, 75 КК України звільнений з іспитовим строком н 2 роки;
3)29.05.2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст.. 70, 75 КК України строком до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
засудженого 30.07.2012 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289. ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Остаточне покарання призначено шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.02.2012
В С Т А Н О В И В :
До Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення та відновлення знятих заохочень.
В своєму клопотанні засуджений посилається на те, що за весь час відбування покарання в БВК № 95 був працевлаштований на виробництві установи, зокрема, на дільниці СТО, ремонтно - інструментальному цеху, сувенірній дільниці, різноробочим на ДСР, приймав активну участь в ремонтних роботах.
За весь час відбування покарання в БВК № 95 мав 7 порушень режиму утримання, які наразі зняті у встановленому законодавством порядку. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці мав 10 заохочень, проте постановою прокуратури від 22.06.2016 року 4 з них скасували.
Окрім того, засуджений відзначив, що відбув ? строку призначеного йому покарання, відтак, має право на застосування до нього положень ст.81 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_10 своє клопотання підтримав повністю, вказавши, що своєю поведінкою, відношенням до праці в місцях позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення, тому просить прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання та відновлення раніше знаятих заохочень.
У судовому засіданні представник БВК № ОСОБА_7 , представник спостережної комісії ОСОБА_9 , клопотанян не підтримали, просили його не задовольняти.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, та зазначав, що засуджений не виправився, тому у задоволенні подання слід відмовити.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши особову справу засудженого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1-2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно дострокове-звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що згідно характеристики засудженого від 30.06.2016, наданої начальником відділення СПС № 2, лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 , ОСОБА_10 відбуває покарання у Березанській виправній колонії № 95 з 07.10.2012 року. Був працевлаштований на виробництві установи в дільницю СТО. До праці відносився сумлінно, за що мав має 6 заохочень. З 18.06.2015 року по 28.07.2015 року перебував на дільниці соціальної реабілітації та був влаштований різноробочим, до своїх обов`язків відносився задовільно. За час перебування на ДСР допустив злісне порушення режиму утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, та 28.07.2015 року переведений до дільниці ресоціалізації, працевлаштований зв`язківцем, до трудових обов`язків відноситься сумлінно. За час відбування покарання характеризується посередньо. В цілому має 7 стягнень, знятих та погашених у встановленому законодавством порядку. До виконання робіт по благоустрою території установи відноситься задовільно (а.с. 10).
У поданні матеріалів до суду щодо застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення комісія БВК УДПтСУ в м. Києві та Київській області (№ 95) відмовила двічі, так як засуджений мав стягнення та свого виправлення не довів. Це підтверджується витягом протоколу № 26 засідання комісії БВК УДПтСУ в м. Києві та Київській області (№ 95) від 09.12.2015 та витягом з протоколу № 13 засідання комісії БВК УДПтСУ в м. Києві та Київській області (№ 95) від 30.06.2016 (а.с. 36, 12).
Відповідно до довідки помічника начальника установи з питань працевлаштування та трудової адаптації засуджених, майора внутрішньої служби ОСОБА_12 за термін відбування покарання в БВК № 95 засуджений був працевлаштований на посаду електрика-налагоджувача та помічника електрика в РБД (а.с.58).
На підтвердження цього суду надано накази про працевлаштування на вказаних посадах від 30.08.2013 та 28.01.2015 (а.с. 59-60).
Свідки ОСОБА_13 , інспектор відділу зв`язку, та ОСОБА_14 , інженер зв`язку, допитані у судовому засіданні вказали, що засуджений ОСОБА_10 на даний час допомога є у відділі ІТЗО, щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_10 інформацією не володіють.
Свідок ОСОБА_15 , заступник начальника відділу з СВПР, вказав, що ОСОБА_10 працював у весь час у період відбування покарання, але у зв`язку з відсутністю фінансування робота засудженого не оплачувалась, проте він працював протягом всього часу відбування покарання в БВК № 95, за що мав заохочення.
Свідок ОСОБА_16 , начальник ІТЗО, повідомив суду, що засуджений працював у його відділі на безоплатній основі близько року, у зв`язку з чим той писав рапорти щодо застосування заохочень. Офіційно ОСОБА_10 працевлаштований не був.
Свідок ОСОБА_17 , майстер БВК № 95, повідомив, що засуджений з 02.01.2013 по серпень 2013 року працював у нього на дільниці слюсарем-ремонтником.
Свідок ОСОБА_18 , начальник відділу нагляду і безпеки БВК № 95, в судовому засіданні також підтвердив факт залучення ОСОБА_10 до робіт на території установи, за що писав рапорти щодо застосування до нього заохочень.
Водночас характеристики щодо засудженого, надані суду, містять відмінну інформацію про працевлаштування ОСОБА_10 . Так, згідно характеристики від 30.06.2016 засуджений по прибутті до установи працевлаштований на виробництві установи в дільницю СТО, потім - зв`язківцем (а.с. 10). Відповідно до характеристики від 29.04.2014 ОСОБА_10 по прибутті до установи працевлаштований на виробництві в компресорній дільниці (а.с. 29). Характеристика від 11.02.2015 вказує на працевлаштування на виробництві в ремонтно-інструментальний цех (а.с. 30). Проте наказів про працевлаштування на вказаних в характеристиках посадах, а також документів про виконання робіт, які підтверджували б у встановленому законом порядку факт залучення засудженого до праці, надано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 120 КВК України праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості.
Так, згідно довідки про заробітну плату засудженого за підписом бухгалтера виправної установи ОСОБА_19 , заробітна плата ОСОБА_10 за лютий 2015 року становила 232,25 грн., за березень 2015 року 417,65 грн., за травень 2015 року 907,43 грн., червень 2015 року 164,83 грн., за липень 2015 року 6,06 грн., в сумі 1728,22 грн. Заробітна плата ОСОБА_10 за 2016 рік становить 0,00 грн. (а.с. 14).
Водночас суду надано довідку про заробітну плату засудженого за підписом головного бухгалтера виправної установи, за якою заробітна плата засудженого за жовтень-грудень 2012 року становила в сумі 378,67 грн., за січень-вересень 2013 року 431,12 грн., за жовтень-грудень 2014 року 183,60 грн. (а.с.57).
Щодо решти періоду, а саме з жовтня 2013 року по вересень 2014 року включно, а також з липня 2015 року по червень 2016 року, відомості про нарахування заробітної плати відсутні. Не надано також інших документальних підтверджень фактичного залучення в цей період засудженого до праці, таких як наказів чи нарядів виконаних робіт, табелів обліку робочого часу чи рознарядок на виведення засуджених на роботу. Відтак, враховуючи це, а також положення абз. 3 п. 5.1 наказу Міністерства юстиції України від 07.03.2013 № 396/5 «Про затвердження Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі» щодо обов`язкової оплати праці засуджених відповідно до виконаних ним норм виробітку чи годин робочого часу, сам факт працевлаштування засудженого не свідчить про сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого, а також не вказує, чи ставав фактично засуджений до роботи.
Окрім того, відповідно до ст. 22 КВК України прокурор відповідно до Закону України "Про прокуратуру" здійснює нагляд за додержанням законів в органах і установах виконання покарань при виконанні судових рішень у кримінальних справах. Письмові вказівки прокурора щодо додержання встановлених законодавством порядку і умов тримання осіб у місцях, зазначених у частині першій цієї статті, є обов`язковими і підлягають негайному виконанню.
Так, відповідно до вказівки про усунення порушень вимог кримінально-виконавчого законодавства заступника прокурора Київської області, державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_20 засудженому ОСОБА_10 скасовано заохочення від 20.01.2015, 22.10.2015, 30.03.2016, 10.06.2016 як такі, що були застосовані до засудженого в періоди, коли останній фактично не працював, заробітну плату не отримував. Дана вказівка прокурора засудженим не оскаржувалася, відтак, вказане питання вирішене, а висновок прокурора є обґрунтованим та прийнятим відповідно до встановлених законодавством вимог.
Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення суд виходить з того, що шлях виправлення та обсяг дій засудженого, що доводять його виправлення, є індивідуальним в кожному конкретному випадку.
Приймаючи рішення, суд бере до уваги суперечливість доказів щодо місця працевлаштування засудженого та періоду фактичного виконання ним своїх обов`язків у зв`язку з цим.
Всі обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_10 до теперішнього часу не проявив себе як особа, що довела своє перевиховання та виправлення, а, отже, засуджений, за висновком суду, не заслуговує на застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України.
Окрім того, клопотання засудженого щодо відновлення скасованих прокурором заохочень також не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що суду не було надано доказів оскарження відповідної вказівки прокурора у порядку, передбаченому Законом України «Про прокуратуру», ст. 134 КВК України, відомчими положеннями місць позбавлення волі. Доводи засудженого щодо незаконності скасування його заохочень є необґрунтованими та не підтверджуються доказами.
На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК, ст. 134 КВК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання щодо застосування умовно-дострокового звільнення та відновлення скасованих заохочень ОСОБА_10 - відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1