Справа № 727/7026/13-к
Провадження № 1-кп/727/24/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

При секретарі ОСОБА_4

За участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження № 0000275 від 12.12.2012 року по обвинуваченню, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, на утриманні дітей не має, не судимого,

в скоєнні злочину , передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_8 в період з 30.07.2009 року по 01.12.2009 року в м. Чернівці, діючи умисно, достовірно знаючи, що 12/100 ідеальних частин в будинку АДРЕСА_2 , які розташовані у межах мансардного поверху цього житлового будинку і відносяться до квартири АДРЕСА_3 незалежно, без згоди власника квартири гр. ОСОБА_9 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла та Чернівецької міської ради як спадкоємця від умерлого майна гр. ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю власника в квартирі, з метою самочинного перепланування житлових приміщень в квартирі АДРЕСА_3 та заволодіння ними, неодноразово проникав в житлове приміщення та виконав там ремонтні роботи.

Далі, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою оплатного відчуження квартири АДРЕСА_4 та самовільно захопленої та реконструйованої ним квартири АДРЕСА_3 , що становить 12/100 ідеальних часток цього будинку, як одного цілого трикімнатної квартири, почав підшукувати на неї покупців.

01 грудня 2009 року ОСОБА_8 діючи умисно, ввійшовши в довіру до ОСОБА_10 , яка дізнавшись про його пропозицію щодо продажу вирішила придбати запропоновану ним раніше при візуальному огляді саме як трикімнатну квартиру, шляхом обману та зловживання довірою за гроші в сумі 49000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.12.2009 року становило 391402 грн., шляхом укладання договору дарування на їх користь фактично реалізував їй 30/100 ідеальних частко будинку АДРЕСА_2 , видаючи їх за трикімнатну квартиру, завідомо знаючи, що окремі самочинно реконструйовані та приєднані ним до цієї квартири приміщення, що становить 12/100 ідеальних часток будинку є іншою квартирою АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_8 шляхом шахрайства, тобто зловживання довірою заволодів грошима ОСОБА_10 на загальну суму 62963,26 грн., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 01.12.2009 року становить 6637 доларів США.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав і пояснив, що дійсно в 2009 році на прохання ОСОБА_11 він проводив ремонтні роботи в квартирі останнього за адресую АДРЕСА_5 . Він бачив, що дві кімнати в квартирі на одному поверсі знаходяться в запущеному стані і вирішив провести там ремонт, а потім по можливості власники квартири АДРЕСА_6 могли приєднати до своєї квартири і ці приміщення. Він вияснив, що дана квартира належить міській раді, коли ОСОБА_11 вирішив продати квартиру АДРЕСА_6 , то він запропонував потерпілій придбати цю квартиру, а також сказав, що прийме посильну участь у приєднанні двох кімнат на другому поверсі до квартири АДРЕСА_6 на першому поверсі. Ремонт починали робити з другого поверху, ніхто претензій до цього не мав. Потерпіла ОСОБА_10 після огляду квартири надала йому аванс в розмірі 2000 доларів США. Коли ремонт був повністю закінчений, то ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_10 укладений договір дарування, який був нотаріально посвідчений. При укладенні договору потерпіла була ознайомлена, що її переходить у власність однокімнатна квартира АДРЕСА_7 ідеальних частин. За дві кімнати, які знаходяться на другому поверсі мови у нотаріуса не йшло, він говорив, що з часом може посприяти потерпілій у передачі двох кімнат їй у власність, але для цього необхідно звернутися до міської ради для прийняття відповідного рішення. Гроші у нотаріуса отримав він в сумі 47000 доларів США, які в подальшому передав ОСОБА_11 . Він позичав ОСОБА_11 8000 доалрів США на ремонт, які в подальшому ОСОБА_12 йому віддав. Будь-яких шахрайських дій щодо потерпілої він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що 01.12.2009 року нею було придбано квартиру в будинку АДРЕСА_2 . Квартира нею куплялася для її матері, але оформлялася на неї. Її мати проживала в квартирі АДРЕСА_8 ,вони вирішили продати цю квартиру і купити іншу, але саме у старому фонді, оскільки мати привикла до таких квартир. Її сестра повідомила, що чоловік її знайомої ОСОБА_8 продає квартиру по АДРЕСА_2 . Вона разом із матір`ю зустрілася з ОСОБА_8 , разом пішли дивитись на квартиру. Той показував їм два поверхи, на першому поверсі кімнату, кухню, сумісний санвузол, підвал і на другому поверсі дві житлові кімнати, комору у межах мансарди. Вона передала ОСОБА_8 завдаток в сумі 2000 доларів США. Коли проходило оформлення квартири, то ОСОБА_8 нічого не говорив про те, що він самоуправно перепланував квартиру, а також того, що в мансардному приміщенні зареєстрована інша людина. Про це їй стало відомо тільки тоді, коли хотіла зареєструвати матір в КЖРЕП № 4. Вона зразу ж зателефонувала ОСОБА_8 , той розповів, що він самовільно зайняв мансардне приміщення, зробив перепланування, але не встиг переоформити документи на квартиру. На момент оформлення квартири у нотаріуса, у квартирі ще проводився ремонт, однак на її вимогу показати документи на квартиру, ОСОБА_8 вигадував різні причини де знаходяться документи на квартиру і запевняв, що як перший, так і другий поверх належить власнику квартири, який знаходиться за кордоном. Коли проходило оформлення квартири, то ОСОБА_8 нічого не говорив по те, що він самоуправно перепланував квартиру, а також того, що в мансардному приміщенні зареєстрована інша людина. Коли оформили договір дарування, вона передала ОСОБА_8 гроші в сумі 47000 доларів США. Чи віддавав він комусь ці гроші вона не бачила. Гроші вона платила ОСОБА_8 саме за трьохкімнатну квартиру, інакших варіантів їй не було потрібно, оскільки мати проживала у половині особняка і переходити проживати в однокімнатну квартиру не було резону. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просила його задоволити.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що квартира в будинку АДРЕСА_2 була придбана її донькою ОСОБА_10 у грудні 2009 року. Квартиру донька купляла для неї, вона раніше проживала в кв. АДРЕСА_8 . Вона вирішила продати свою квартиру по АДРЕСА_9 і придбати квартиру у старому фонді ближче до центру міста. Її племінниця ОСОБА_14 сказала, що продається квартира по АДРЕСА_2 , вона з донькою ОСОБА_10 вирішили зустрітися з особою яка продає квартиру і оглянути її. Коли оглядалася квартира то у ній проводився ремонт, ОСОБА_8 який представився власником квартири показував їм два поверхи, про те, що кімнати на другому поверсі не належать йому він нічого не говорив, за дві кімнати він розповідач як за невід`ємну частину квартири на першому поверсі.

Свідок ОСОБА_15 показала, що в листопаді 2009 року її тітка ОСОБА_16 та сестра ОСОБА_17 продали квартиру по АДРЕСА_10 і мали намір купити іншу квартиру у старому фонді ближче до центру міста. Вона зустрілася з своєю колишньою однокласницею ОСОБА_18 і та сказала їй у розмові, що її чоловік ОСОБА_19 продає квартиру по АДРЕСА_2 . Знайома їй розхвалила квартиру і вона вирішила повідомити про це тітку та сестру, але вирішила сама спочатку подивитися на квартиру. Коли приїхали до квартири, то ОСОБА_20 та її чоловік ОСОБА_21 показали її, у квартирі проводився ремонт, квартира була у дворівневому виконанні, на першому поверсі була одна велика кімната та кухня, на другому поверсі було дві кімнати та комора. При цьому ніхто з них не повідомив її про те, що на другому поверсі зовсім інша квартира, яка не належить до квартири на першому поверсі. Вона зателефонувала до сестри і повідомила про непоганий варіант купівлі квартири, разом з ОСОБА_22 приїхали до сестри, взяли її та тітку і поїхали дивитися на квартиру, яка тітці сподобалася і та захотіла її придбати. Через якийсь час зателефонувала ОСОБА_10 , попросила привезти їй гроші для купівлі квартири, вона привезла 47000 дол. США, разом поїхали в нотаріальну контору і оформили договір дарування. Однак у нотаріуса ні ОСОБА_22 , ні ОСОБА_12 як власник нічого не повідомили, що дві кімнати на мансардному поверсі не належать до квартир , яка розміщена на першому поверсі і що ці кімнати є окремою квартирою. У нотаріуса після оформлення договору дарування ОСОБА_17 в її присутності передала ОСОБА_8 гроші в сумі 47000 доларів США. Вона знала, що завдаток в сумі 2000 доларів США ОСОБА_17 передала ОСОБА_22 раніше.

Свідок ОСОБА_23 показав, що потерпіла ОСОБА_10 є його дружиною, вона займалася придбанням квартири для своєї матері. Купити квартиру їм запропонував ОСОБА_8 .. До купівлі квартири він був там один раз, дружина дала ОСОБА_24 завдаток 2000 дол. США, квартира куплялася трьох кімнатна, одна кімната на першому поверсі, а дві на мансардному поверсі. Про те, що кімнати на мансардному поверсі не належать до квартири, яка розміщена на першому поверсі, ОСОБА_22 нічого не говорив. Про те, що дві кімнати відносяться до іншої квартири стало відомо від паспортистки КЖРЕП. Всього дружина заплатила ОСОБА_24 за квартиру 49000 дол. США.

Свідок ОСОБА_11 показав, що влітку він звернувся до свого знайомого ОСОБА_8 , який займався купівлею-продажем нерухомості і попросив знайти йому квартиру. Через деякий час ОСОБА_22 зателефонував йому і сказав, що якась жінка продає квартиру по АДРЕСА_2 , він поїхав разом з ОСОБА_22 подивитися на квартиру, коли подивився, то зрозумів, що квартира складається з однієї кімнати, кухні та сумісного санвузла. За проведення ремонтних робіт від дав ОСОБА_22 20000 дол. США, при цьому він купляв тільки перший поверх. Через деякий час його дружина не захотіла цієї квартири, оскільки будинок був саманним та старим, він повідомив про це ОСОБА_22 , той прийняв міри для відшукання покупця і через деякий час повідомив, що знайшов покупця. Була домовленістю з ОСОБА_22 , що квартиру слід продати за 40000 дол. США. Кому ОСОБА_22 продавав квартиру він не знав і побачив покупця тільки у нотаріуса. Після оформлення договору у нотаріуса ОСОБА_22 віддав йому гроші.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що влітку 2009 року до нього звернувся ОСОБА_21 з проханням провести ремонт квартири, яка розміщена в будинку по АДРЕСА_2 . Він запропонував своїх знайомих для ремонту квартири, оскілки сам був зайнятий. Ремонт проводився в кімнаті, кухні, коридорі, підвалі, мансарді і двох кімнатах на мансарді. ОСОБА_22 та ОСОБА_12 показували які роботи повинні бути виконані. Гроші на ремонт давав ОСОБА_12 і про це йому розповідали працівники, які проводили ремонт.

Свідок ОСОБА_26 показала, що вона працює паспортистом КЖРЕП № 4, до неї приходив ОСОБА_21 і запитував хто зареєстрований в квартирі в будинку АДРЕСА_2 . Вона повідомила йому, що з 1997 року там ніхто не проживає, мати та донька, які там проживали померли, при цьому ніяких документів у неї він не просив. У грудні 2009 року до неї прийшла ОСОБА_10 щоб зареєструвати свою матір в квартирі АДРЕСА_11 і сказала, що квартира розміщена у двох рівнях. Однак вона їй сказала, що дві кімнати в мансардному приміщенні належать до кв. АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_27 показала, що вона працює приватним нотаріусом, до неї звернувся ОСОБА_11 з проханням оформити договір дарування 30/100 часток житлового будинку, через годину до неї прийшла ОСОБА_10 з паспортом та ідентифікаційним кодом. Вона їй запропонувала ознайомитися з документами, вона ознайомилися і підписала договір дарування. В кінці укладення договору підійшли ОСОБА_21 та знайома ОСОБА_17 . Про що між ними проводилася розмова їй невідомо і чи проводився розрахунок грошима також не відомо. В процесі укладення договору ОСОБА_17 виясняла різницю між договором купівлі-продажу та договором дарування, бажання укласти договір купівлі-продажу вона не виявляла, комусь телефонувала і консультувалася. Вважає, що ОСОБА_17 знала про те, що їй дарується, оскільки була документація з БТІ. При укладенні договору ОСОБА_22 запевняв всіх хто був присутній, що з квартирою все у порядку.

З акту обстеження квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_12 ( а.с. 15 т.1 ) вбачається, що з дозволу власника квартири ОСОБА_13 комісією було обстежено квартиру АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 , вхід в дані квартири є спільним. Квартира АДРЕСА_6 розташована на першому поверсі та складається з однієї житлової кімнати, кухні, спільного санвузла та підвалу. Згідно поповерхового плану, в межах мансардного поверху будинку розташована квартира АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_9 . При огляді встановлено, що мешканці квартири АДРЕСА_6 самочинно захопили житлову площу квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_13 пояснила, що її донька ОСОБА_10 купила квартиру в такому вигляді, в якому вона є на теперішній час, про існування квартири АДРЕСА_3 їй нічого не було відомо.

З копії договору дарування 30/100 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд від 30.07.2009 року ( а.с. 36 т.1 ), ОСОБА_28 та ОСОБА_11 уклали цей договір про те, що ОСОБА_29 передала безоплатно у власність ОСОБА_11 ( подарувала ) а ОСОБА_11 прийняв в дарунок 30/100 ідеальних часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_2 . 30/100 ідеальних часток будинку складається з кухні пл.. 15,40 м.кв., кімнати площею 17,20 м.кв., 1/2 коридору ІУ площею 2,80 м.кв., 1/2 частини сходової клітини ІІІ пл. 5,30 м.кв., підвалу ІУ пл.. 8,60 м.кв., 1/2 сходової клітини УІ пл.. 4,50 м.кв., 1/4 частини вбиральні, 1/4 частини криниці, 1/4 частини огорожі, 1/4 замощення, загальна площа 47,50 м.кв., житлова площа 17,20 м.кв. Загальна вартість 30/100 ідеальних частин будинку становить 56229 грн. і з цією сумою сторони погодилися.

З копії договору дарування від 01.12.2009 року 30/100 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд від 01.12.2009 року ( а.с. 37 т.1 ) вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 уклали цей договір про те, що ОСОБА_11 передав безоплатно у власність ОСОБА_10 , а вона прийняла в дар 30/100 ідеальних частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 47,50 м.кв., житловою площею 17,20 м.кв., розташований по АДРЕСА_2 .

З довідки Чернівецького КОБТІ № 1770 від 14.09.2010 року вбачається, що 12/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_9 , складаються з приміщень мансардного поверху, а саме : кухня пл.. 7,40 м.кв.. кімната пл.. 14,20 м.кв.,, в підвалі : 1/2 коридор/сходова клітина пл.. 4,50 м.кв., підвал пл.. 9,10 м.кв., крім того місця загального користування на 1-му поверсі сходова клітина пл.. 5.30 м.кв., коридор пл.. 2,80 м.кв. на мансарді коридор/сходова клітина пл.. 16,20 м.кв., а також 1/4 криниці, 1/4 вбиральні, 1/4 огорожі, 1/4 замощення ІІ.

З висновку експерта № 113 від 29.12.2010 року вбачається, що дійсна ринкова вартість 12/100 ідеальних часток, які належать ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_2 станом на 01.12.2009 року без врахування ремонту складала 179246 грн., ринкова вартість з врахуванням ремонту станом на 01.12.2009 року становила 246200 грн.

З висновку експерта № 862 від 10.08.2011 року вбачається, що дійсна ринкова вартість 30/100 ідеальних часток, які належать ОСОБА_10 ( квартира АДРЕСА_11 станом на 01.12.2009 року без врахування ремонту становила 246471 грн., а з врахуванням проведеного ремонту станом на 01.12.2009 року становить 361999 грн.

З рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.11.2010 року вбачається, що судом було розглянуто заяву прокурора Шевченківського району м. Чернівці, який діяв в інтересах держави про визнання спадщини від умерлою та передачу житла у власність територіальної громади і було визнано від умерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_30 та передано у власність територіальної громади м. Чернівці 12/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 .

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою в особливо великих розмірах не знайшла свого об`єктивного підтвердження.

Так, беручи до уваги висновки експерта № 113 від 29.12.2010 року та № 862 від 10.08.2011 року, які ніким не оскаржені, загальна вартість 12/100 та 30/100 ідеальних часток будинку по АДРЕСА_2 складає 246200 грн.+361999 грн. = 608199 грн., що згідно курсу НБУ станом на 01.12.2009 року становить 76024 доларів США. Вартість 30/100 ідеальних частки будинку АДРЕСА_2 становить 361999 грн., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.12.2009 року складає 42363 доларів США. Таким чином, умисел ОСОБА_8 був направлений на заволодіння шахрайським шляхом 6637 доларів США (із розрахунку 49000 доларів США 42363 доларів США).

На думку суду, стороною обвинувачення було невірно визначено шкоду, яка була заподіяна ОСОБА_10 в сумі 246200 грн. і як наслідок невірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ст. 190 ч.4 КК України, оскільки не враховано, що договір дарування 30/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд від 01.12.2009 року ( а.с. 37 т.1 ) укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , потерпілою не був оскаржений або визнаний недійсним, на даний час свідок ОСОБА_13 проживає в квартирі АДРЕСА_11 , а ринкова вартість даної квартири згідно висновку експерта станом на 01.12.2009 року становила 361999 грн. ( 42363 доларів США). Будь-яких домовленостей між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про вартість 30/100 та 12/100 будинку АДРЕСА_2 в сумі 76024 доларів США не було. За таких обставин, будь-яких доказів на заволодіння шахрайським шляхом ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 246200 грн. ні під час досудового розслідування ні під час судового розгляду здобуто не було.

Суд приходить до висновку, що у ОСОБА_8 відсутній умисел на заволодіння грошима в розмірі 246200 грн., оскільки як було встановлено висновком експерта вартість 30/100 будинку АДРЕСА_13 становить 361999 грн. які були заплачені ОСОБА_10 .

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_8 шахрайським шляхом та зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 6637 доларів США ( 49000 доларів США 42363 доларів США), що згідно офіційного курсу НБУ становить на 01.12.2009 року становить 62963,26 грн.

Органи досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ст. 190 ч.4 КК України, тобто заволодіння чужим майно, шляхом зловживання довірою або обману шахрайство вчинене в особливо великих розмірах.

Відповідно до примітки ст. 185 КК України, у статтях 185-187, 189 -191, 194 КК України в особливо великих розмірах визначається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Відповідно до п.п. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889IV розмір податкової соціальної пільги для будь-якого платника податку дорівнює 50 відсоткам однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином розмір податкової соціальної пільги у 2009 р. становить:

З 01.01.2009 605 грн.(2009 рік: 605х50%=302,50 грн.).

Визначаючи правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , суд приймає до уваги, що обвинуваченим було завдано матеріальну шкоду в сумі 62963,26 грн., що відповідно до офіційного курсу НБУ становила на 1.12.2009 року становить 6637 доларів США. 62963,26/302,5 ( неоподаткований мінімум доходів громадян станом на 01.09.2009 року) = 208,14 неоподаткованих доходів громадян.

Відповідно до примітки ст. 185 КК України, у статтях 185-187, 189-191, 194 КК України в значна шкода визначається із врахуванням матеріального становища потерпілого, якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» п. 17. відповідно до статті 190 КК ( 2341-14 ) шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ст. 190 ч.2 КК України, заволодіння чужим майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілій, оскільки шкода завдана потерпілій складає 62963,26 грн., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 01.12.2009 року складає 6637 доларів США.

Посилання обвинуваченого на те, що він не вчиняв ніяких шахрайських дій стосовно потерпілої ОСОБА_10 об`єктивно спростовується доказами, які були досліджені в судовому засіданні, є належними та допустимими, отримані у передбаченому КПК України порядку, які мають значення для кримінального провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Те, що обвинувачений позитивно характеризується, раніше не судимий, що частково визнав вину, його сімейний стан та стан здоров`я його і дружини і ці обставини суд визнає як за пом`якшуючі.

Згідно ст. 49 КК України, «1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: … 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; …».

У відповідності до ч. 5 ст. 74 КК України, « 5. Особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу».

Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_8 злочин відносяться до злочину середнього (ст. 190 ч. 2 КК України) ступеня тяжкості. При цьому, з моменту вчинення злочинів минуло понад 5 років, ОСОБА_8 не ухилилася від досудового слідства та суду і не скоював нових злочинів.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, «1. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. 2. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 підлягає задоволенню частково в сумі 171015 грн. 89 коп. із розрахунку офіційного курсу НБУ до долару США на день розгляду справи ( 6637 доларів США * 25,767047 грн. = 171015 грн. 89 коп.), а також враховуючи душевні страждання потерпілої, поведінку обвинуваченого, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що необхідно стягнути моральну шкоду з обвинуваченого в сумі 12000 грн.
Вирішити долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 74, 49 КК України, звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання, у зв`язку з закінченням строків давності.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити заставу в сумі 20000 грн.
Речові докази по справі :

-мобільний телефон « Нокіа 6300 », який знаходиться на збереженні у потерпілої ОСОБА_10 залишити їй ;

-оптичний диск CD-R № 824155LC49754 на якому записано телефонні розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 і ОСОБА_31 зберігати при матеріалах кримінальної справи;

-Документи на аркушах справи 82,83 т.1 зберігати при матеріалах кримінальної справи ;

-Ксерокопію інвентарної справи на будинок АДРЕСА_2 , які стосуються квартир АДРЕСА_6 та 3 а.с. 187 228 т.1 зберігати при матеріалах кримінальної справи;

-Розписку ОСОБА_32 який продав автомобіль « Мерседес 270 СДІ » сім`ї Федонюків за 24700 дол. США та ксерокопію довіреності ОСОБА_32 , який уповноважив ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_31 керувати та розпоряджатися автомобілем « Мерседес 270 СДІ » а.с. 30,31 т.2 зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Зняти арешт з автомобіля марки « Мерседес » держ. номер НОМЕР_1 , який накладений старшим слідчим прокуратури Шевченківського району м. Чернівці.

Зняти арешт з будинку АДРЕСА_1 , який накладений старшим слідчим прокуратури Шевченківського району м. Чернівці.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_14 , яка належить ОСОБА_33 накладений постановою старшого слідчого прокуратури Шевченківського району м. Чернівці від 06.08.2010 року.

Заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_10 171015,89 грн., із розрахунку офіційного курсу НБУ до долару США на день розгляду справи ( 6637 доларів США * 25,767047 грн. = 171015 грн. 89 коп.) та моральну шкоду в сумі 12 000 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Після вступу вироку в законну силу заставу в сумі 20000 грн., які сплачені відповідно до квитанції ( т. 2 а.с. 77) повернути ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці, а засудженим в тому ж порядку і в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1
СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3