Ухвала іменем україни 23 листопада 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області про визначення підсудності обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000105 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України,
в с т а н о в и л а :
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) надійшло клопотання прокурора про визначення підсудності обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .

У клопотанні прокурор зазначає, що прокуратура Одеської області направила кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 до Апеляційного суду Миколаївської області й порушила питання про визначення його підсудності за Березанським районним судом Миколаївської області, враховуючи положення ч. 2 ст. 32 КПК України, оскільки цей суд є найбільш територіально наближеним до суду, в якому обвинувачений займав посаду судді. Проте апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання прокуратури. У зв`язку з цим прокурор порушує питання перед ВССУ про визначення підсудності цієї справи за Березанським районним судом Миколаївської області.
Учасникам судового провадження повідомлено про день та час розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши інші матеріали, додані прокурором, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів ВССУ за поданням суду апеляційної інстанції або клопотанням сторін чи потерпілого, але після надходження кримінального провадження до суду за правилами територіальної підсудності, визначеними у ст. 32 цього Кодексу.
Із матеріалів, доданих до клопотання прокурора, та з його змісту вбачається, що на даний час обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 в жодному із місцевих загальних судів України не знаходиться.
З огляду на вищенаведені норми процесуального закону вирішити питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого можливо лише тоді, коли відповідне кримінальне провадження надійшло до суду першої інстанції.
Більше того, прокурор не порушує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, не зазначає з якого та до якого саме суду слід його направити, згідно положень ст. 34 КПК України, а ставить вимогу про визначення його підсудності ВССУ, що не входить до компетенції касаційного суду.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне залишити клопотання прокурора без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області про визначення підсудності обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000105 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3