НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7194/15-к
Провадження № 1-кп/0182/114/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0002206 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, гр. України, з середньою освітою, неодружений, не працює зареєстрований: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

05.07.2012 року Нікопольським міськрайонним судом за ст.203 ч.1 КК України до шрафу в сумі 170 тис. гривень,

за правовою кваліфікацією ч.1ст.186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 , суд -

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2015 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_3 разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , перебуваючи в кафе «Берізка», яке розташоване по вул.Електрометалургів, в м.Нікополі, Дніпропетровської області, відпочивали, вживаючи спиртні напої. Через деякий час до них приєднався ОСОБА_5 зі своїми знайомими. Та вони почали спільно відпочивати та вживати спиртні напої. Під час спілкування у ОСОБА_5 виник конфлікт з ОСОБА_8 .. У зв`язку з чим ОСОБА_3 неодноразово робив зауваження ОСОБА_5 з вимогою припинити ображати ОСОБА_8 . Але ОСОБА_5 не реагував на зауваження ОСОБА_3 після чого останній запропонував йому відійти щоб з`ясувати стосунки. Коли ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відійшли за приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_3 з метою з`ясування стосунків, заступаючись за ОСОБА_8 наніс кілька ударів ОСОБА_5 в область голови. Після чого ОСОБА_5 , обороняючись схопився за ОСОБА_3 та вони разом впали на землю. В цей момент ОСОБА_3 , побачивши на шиї потерпілого ОСОБА_5 золотий ланцюжок вирішив його викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , відкрито викрав, зірвавши з шиї ОСОБА_5 золотий ланцюжок 585 проби, вагою 11г, загальною вартістю 5060 гривень. Відкрито утримуючи про собі викрадене, не реагуючи на вимогу потерпілого ОСОБА_5 повернути ланцюжок, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік. Викрадене майно продав, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 5060 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину не визнав, пояснивши, що дійсно він робив зауваження ОСОБА_5 , якого вперше побачив того вечора та раніше з ним знайомий не був, оскільки останній весь час ображав його знайому ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_10 на його думку був дуже п`яним, тому може чогось не пам`ятати. ОСОБА_3 пояснив, що ланцюжок з шиї потерпілого він не зривав, а знайшов його разом зі своїми знайомими після сутички між ними у траві, коли шукав ключі від своєї квартири. Не спростовував того факту, що саме він продав своєму знайомому цей золотий ланцюжок, а гроші витратив на власні потреби. Він перебуває у шлюбних відносинах, у нього народилася дитина, мав роботу але за межами України, просить не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що того дня, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зайшли в кафе «Берізка» щоб випити пива. Там зустріли обвинуваченого, який був в компанії з жінкою та якимось хлопцем. Хтось із них був знайомий з його приятелями, тому вони втрьох сіли до їх столу. Спілкувалися та спільно вживали спиртні напої. На той час він дійсно був в стані алкогольного сп`яння бо крім пива вживав горілку. У нього особисто не налагодилося спілкування з жінкою, що сиділа в цій компанії. В них розійшлися думки щодо виховання дітей та інше. Потім ОСОБА_13 підійшов до нього та запропонував вийти. Він взагалі не зрозумів чому, але пішов з ним за будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Тільки вони повернули за будівлю, ОСОБА_13 , нічого не пояснюючи, наніс йому кілька ударів в обличчя. А він схопив його за одяг та разом впали на землю. При цьому ОСОБА_13 перебував зверху нього та тиснув на грудну клітину. В цей момент він добре відчув, як ОСОБА_13 зірвав з його шиї золотий ланцюг. Піднявся та швидко побіг. Він намагався його наздогнати, зупинити, але не зміг, бо шукав у траві мобільний телефон, який випав під час бійки між ними. Він повернувся до приятелів обвинуваченого у кафе та повідомив, що ОСОБА_13 викрав у нього золотий ланцюжок, але ті пояснили, що після того, як вони разом пішли, ОСОБА_13 до їх столику не повертався. Більше ОСОБА_14 він не бачив. Через деякий час звернувся з заявою до поліції. Під час досудового розслідування впізнав ОСОБА_3 та ескіз викраденого у нього ланцюжка. Цивільний позов ним не заявлений.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила суду, що дійсно між нею та потерпілим ОСОБА_15 був конфлікт під час якого він її ображав та висловлювався в її адресу нецензурно. У зв`язку з чим ОСОБА_13 неодноразово робив йому зауваження, а потім запропонував вийти. Через деякий час ОСОБА_13 повернувся та на ньому була розірвана сорочка і він повідомив, що загубив ключі. Тому вона та ОСОБА_16 пішли разом з ОСОБА_17 за приміщення кафе шукати ключі, де у траві ОСОБА_16 знайшов золотий ланцюг, який віддали ОСОБА_18 .

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_7 , пояснивши, що описати ланцюжок який він зайшов не може. Також йому невідомо куди ОСОБА_13 дів зазначений ланцюжок. Чому віддав його ОСОБА_19 пояснити не зміг. Оскільки знав, що він йому особисто не належить.

Свідок ОСОБА_20 також підтвердив, що між ОСОБА_15 та кимось з присутніх, з ким саме він не пам`ятає був конфлікт. Потім, перебуваючи у стані сп`яніння він заснув за столом, а коли прокинувся вже нікого не було. Він пішов в сторону АТБ, по дорозі зустрів ОСОБА_21 з яким побачили ОСОБА_22 , який пояснив їм, що його побив хлопець, що сидів з ними за столом та зірвав з шиї золотий ланцюг. Після чого кожен з них пішов по домівках.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін кримінального провадження досліджені під час судового розгляду. Так, згідно протоколу впізнання потерпілий ОСОБА_5 вказав на ОСОБА_3 як на особу, яка побила його та відкрито викрала золотий ланцюжок (а.п.41-44). Вартість 1 г золота на час вчинення правопорушення складала 460 грн. згідно довідки (а.п.40). Свідок ОСОБА_23 , який вказав на ескіз ланцюжка, що купив у хлопця на ім`я ОСОБА_24 (а.п.24-30 з фототаблицею) та впізнав по фото ОСОБА_14 як особу, яка продала йому зазначений ланцюжок (а.п.31-33).

Аналізуючи докази в сукупності, які були безпосередньо досліджені судом під час судового засідання, вважаю, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення. Враховує ту обставину, що ОСОБА_3 фактично перебуває у шлюбних відносинах з цивільною дружиною та має малолітню дитину. За місцем постійного проживання та місцем реєстрації характеризується позитивно. До того ж, він пояснив, що не мав наміру ухилитися від слідства, він намагався виїхати за межі міста, оскільки офіційно працевлаштувався на роботу в Росії. З урахуванням думки потерпілого, який покладався на розсуд суду щодо визначення міри покарання, цивільний позов не заявив, враховуючи що дії ОСОБА_3 не потягли настання тяжких наслідків, до того ж і ОСОБА_3 і потерпілий ОСОБА_5 перебували у стані алкогольного сп`яніння, вважаю, що достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі. Оскільки ухвалою суду перебіг строків давності виконання вироку Нікопольського міськрайонного суду від 05.07.2012 року було зупинене, у зв`язку з ухиленням від відбування покарання засудженим, остаточне покарання стосовно обвинуваченого має бути призначене за правилами ст. 71,72 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 05 липня 2012 року у вигляді штрафу у розмірі ста сімидесяти тисяч гривень повністю приєднати до призначеного за цим вироком покарання і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік і штрафу у розмірі ста сімидесяти тисяч гривень. Відповідно до ч.3 ст.72 КК України ці покарання виконувати самостійно.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 17 вересня 2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки строк попереднього ув`язнення відбутий ОСОБА_3 у межах зазначеного кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому основне покарання.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_3 скасувати, звільнивши його з-під варти у залі суду. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :