Справа № 278/487/16-к
В И Р О К
Іменем України
19 травня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001457, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Тагіл Свердловської області Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
30 листопада 2015 року близько 17 години ОСОБА_4 прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_5 , проживаючого по АДРЕСА_2 , та встановивши, що останнього не має вдома, вирішив викрасти чуже майно із даного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей час та місці ОСОБА_4 пошкодив вікно другого поверху будинку та через нього незаконно проник в середину приміщення, звідки таємно викрав зварювальний апарат марки «Бригадин» вартістю 2440 грн., електричну дріль марки «Фіолент» вартістю 600 грн., шліф машинку марки «Елпром» вартістю 400 грн., електричний лобзік вартістю 300 грн. Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 виліз із будинку через пошкоджене вікно та, взявши велосипед невідомої марки, вартістю 1000 грн., який стояв біля будинку, зник з місця події. Викраденим майном на загальну суму 4740 гривень, яке належало ОСОБА_5 , ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини, дав показання, аналогічні вищевикладеному, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, суд за згодою всіх учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому злочині іншими учасниками судового засідання не заперечується.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і кваліфікує його діяння за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є умисним тяжким корисливим злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, неодружений, офіційно не працює, однак займається суспільно-корисною працею.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України і призначає йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного, який не є суспільно небезпечним, позицію державного обвинувача та потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого, претензій до ОСОБА_4 не має, відповідно до ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов в провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речовий доказ підлягає залишенню в розпорядженні власника.
Приймаючи до уваги призначене покарання та поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства та судового розгляду, підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 24 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні Житомирським НДЕКЦ судово-товарознавчої експертизи.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ: зварювальний апарат «Бригадир», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1