Справа № 164/714/16-к
п/с 1-кп/164/28/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2016 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим Луцьким міськрайонним судом Волинської області 5 жовтня 2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, після відбуття покарання, судимість якого не знята та не погашена в законному порядку, 27 жовтня 2015 року знову умисно вчинив кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_4 , 27 жовтня 2015 року приблизно о 16 годині, незаконно придбав, знайшовши в каналізаційній ямі на території ринку в смт. Маневичі по вул. Вокзальній два пакунки з наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Дані два пакунки зберігав при собі без мети збуту для спроби особистого вживання. Того ж дня він переніс дані речовини на вул. 1-го Травня в смт. Маневичі Волинської області, де о 16 годині 20 хвилин був помічений працівниками Маневицької ВК № 42 Волинської області.
Згідно висновку № 684/684 експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 6 листопада 2015 року надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) відповідно становить 50,24 г, 2,95 г, 1,49 г, 44,91 г, загальною масою 99,59 г.
Своїми умисними діями, що які виразились в незаконному придбанні, виготовленні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збути, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального правопорушення у з`ясуванні всіх обставин, спрямованих на виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду; відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом установлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є невеликої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Також судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, кожного зокрема, які просили затвердити угоду, суд вважає, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Оскільки судом установлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, державним та суспільним інтересам, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 .
Речові докази канабіс, масою 99,59г знищити.
Витрати на залучення експертів для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 684/684 від 6 листопада 2015 року в сумі 460,80 гривень стягнути з ОСОБА_4 .
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання штраф в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази канабіс, масою 99,59 г знищити.
Витрати на залучення експертів для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 684/684 від 6 листопада 2015 року в сумі 460,80 гривень стягнути з ОСОБА_4 .
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід не застосовувався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1