печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізон ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 29.02.2016р.,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, з середньою освітою, одруженого, який на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді надійшло клопотання слідчого першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізон ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000615 від 29.02.2016р. про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000615 від 29.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Досудовим розсуванням встановлено, що старший сержант ОСОБА_5 , проходячи службу на посаді начальника речового сховища господарчого взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ввівши в оману співслужбовців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в порушення вимог ст. ст. 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», а також ст. ст. 3, 11, 16, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в період часу з 11.06.2015р. по 29.08.2015р., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі військової частини НОМЕР_1 , зловживаючи службовим становищем, привласнив військове майно речового сховища, яке знаходилось на обліку військової частини НОМЕР_1 , чим державі в особі військової частини НОМЕР_1 завдано збитків на загальну суму 77963,95 грн, яке в подальшому ОСОБА_5 закладав до ломбарду, з метою отримання грошових коштів.

02.06.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Посилаючись на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому підстави.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000615 від 29.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного слідчим суддею в своїй сукупності враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч.1 ст.194 КПК України, та мета і підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000615 від 29.02.2016р у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 складає сукупність належних даних, які підтверджується протоколом допиту свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин, та вважає доведеною наявність таких ризиків, як можливість з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя відповідно до ч.1 ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, майновий стан, його постійне місце проживання на території міста Києва.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як найбільш м`який з передбачених законом запобіжних заходів і який, виходячи з встановлених обставин, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зобов`язавши останнього прибувати за першим викликом слідчого, прокурора та суду у визначений час та місце у даному кримінальному провадженні.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному правопорушення.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179,194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органу досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного визначити до 02.08.2016 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1