11-кп/775/387/2016(м)
263/5428/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000037 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч. 2 ст. 260 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

На початку квітня 2014 року в м. Донецьку, м. Маріуполі Донецької області та в окремих районах і населених пунктах Донецької області для насильницького підтримання влади злочинної організації «Донецька Народна Республіка» були створені непередбачені законами України збройні формування, які мали організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, члени кожного формування озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. Вказані формування дислокуються в окремих населених пунктах та місцевостях Донецької області та мають загальну координацію керівництва. Зокрема, незаконне збройне формування було створено злочинною організацією «ДНР», у період з початку квітня 2014 року по 13 червня 2014 року у місті Маріуполі Донецькій області. Так званий штаб вказаного незаконного збройного формування було розташовано у захопленому адміністративному приміщенні Маріупольської міської ради, а після 10 травня 2014 року - у захоплених будівлях учбового корпусу № НОМЕР_1 Приазовського державного технічного університету та банку, розташованих на перехресті АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , який на той час мав назву Жовтневий. В зазначеному НЗФ було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур злочинної організації «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. На початку квітня 2015 року, у денний час, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, перебуваючи в Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування злочинної організації «ДНР». Так званий штаб вказаної злочинної організації в той проміжок часу знаходився у захопленому приміщенні Маріупольської міської ради, по пр. Миру (Леніна), 70. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_7 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні йому та іншим учасникам НЗФ була надана можливість використовувати кийки, палиці з цвяхами, металеві труби, саморобні вибухові пристрої «коктейлі Молотова», які знаходилися у захопленому приміщенні Маріупольської міської ради. Для виконання своїх незаконних дій ОСОБА_7 використовував кийок, через деякий час він заволодів вогнепальною зброєю - пістолетом Макарова та набоями до нього. Приблизно через 3 дні, у квітні 2014 року, ОСОБА_7 був призначений так званим старшим мобільної групи та після цього упродовж 4 днів керував діями інших членів НЗФ, які охороняли захоплену будівлю Маріупольської міської ради по пр. Мира (Леніна), 70 та прилеглих територій, патрулювали містом з метою підтримання влади злочинної організації «ДНР», охороняли блокпости НЗФ, які були встановлені на території захопленої будівлі Маріупольської міської ради, по пр. Мира (Леніна), 70 та здійснювали перепускний режим. ОСОБА_7 у складі НЗФ виконував покладені на нього обов`язки: виконання окремих доручень членів НЗФ з метою організації діяльності НЗФ МВС «ДНР» на території міста Маріуполя Донецької області; забезпечення використання назви та символіки злочинної організації «ДНР», з метою створення в суспільстві іміджу законності її діяльності; охорона захопленої будівлі Маріупольської міської ради по пр-ту Мира (Леніна), 70 та прилеглих територій; патрулювання містом з метою підтримання влади злочинної організації «ДНР»; охорона блок-постів НЗФ, які були встановлені на території захопленої будівлі Маріупольської міської ради, по пр. Миру (Леніна), 70 та здійснення перепускного режиму.

Таким чином, у період з квітня 2014 року по 13 червня 2014 року ОСОБА_7 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі НЗФ, систематично виконував протиправні накази від своїх керівників з числа НЗФ «ДНР», направлені проти представників влади, при цьому усвідомлюючи наявність у інших членів НЗФ вогнепальної зброї. ОСОБА_7 безпосередньо організовував діяльність підпорядкованих йому членів НЗФ, був присутній у якості старшого мобільної групи при проведенні інструктажу. При цьому ОСОБА_7 був озброєний вогнепальною зброєю - пістолетом «Макарова» з набоями. Дії ОСОБА_7 носили тривалий характер та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що визнає провину у скоєному злочині та розкаюється. Просить вирок суду скасувати та застосувати до нього положення ч. 1 ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Призначаючи вид та міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому злочині.

Не можуть бути підставою для зміни вироку доводи апеляційної скарги стосовно того, що вину обвинувачений визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому злочині, оскільки ці обставини враховані судом першої інстанції під час призначення покарання, що і дало йому змогу призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті КК України, за якою він визнаний винним.

Враховуючи, що вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжких, суд першої інстанції дійшов правильного, обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без відбування покарання, який погоджує колегія суддів.

Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції ч. 2 ст. 260 КК України, відповідно до положень загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, конкретних обставин даного провадження. На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене покарання ОСОБА_7 є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Отже, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для застування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без відбування покарання.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: