г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1395/15-к
Номер провадження 1-кп/213/58/16
В И Р О К
Іменем України
15 червня 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі сторін кримінального провадження:

- з боку обвинувачення - прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 ,

- з боку захисту - захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728 від 28.09.2015 року у відношенні

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився у м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, безробітного, перебуває на обліку в Широківському районному центрі зайнятості з 14.07.2015 року, раніше судимого:

- 26.08.1997 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.141 ч.2 КК України 1960 року до 3-х років позбавлення волі, з застосування ст.46 КК України - іспитовим стром на 2 роки та штрафом 1000грн.,

- 08.12.1999 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.81ч.3, 17ч.2,81ч.3, 89ч.1,229-6ч.1, 140ч.2,42,43 КК України 1960 року, остаточно до 5-ти років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 09.02.2005 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185ч.3, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з зарахуванням строку тримання під вартою з 23.08. по 02.09.2004 року;

- 07.06.2011 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 6-ти років позбавлення волі;

- 11.11.2009 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.185ч.3, 71 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.08.2012 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185ч.2, 186ч.2, 70ч.1,70ч.4 до 6-ти років позбавлення волі з зарахуванням строку перебування під вартою з 29.07. по 01.08.2009року, з 01.08. по 04.08.2009 року і з 28.08.по 07.09.2009 року, звільненого 27.05.2015 року за ухвалою Солонянського райсуду Дніпропетровської області від 19.05.2015 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, на невідбутий строк - 3 місяці 27 днів,

за ст. 187 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, після звільнення 27.05.2015 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 27 днів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин, передбачений ст.187 ч.3 КК України за таких обставин.

Так, 28 вересня 2015 року ОСОБА_12 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу.

В той же день, о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення розбійного нападу проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник в середину житлового будинку, який розташований за вищевказаною адресою та належить потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час у будинку знаходилась потерпіла ОСОБА_10 , яка стала з`ясовувати у ОСОБА_12 , чому він без дозволу зайшов до її будинку та що йому потрібно. ОСОБА_12 , не реагуючи на зауваження потерпілої, з метою відшукання цінних речей, почав ходити по кімнаті будинку, а потерпіла ОСОБА_10 намагалась йому в цьому завадити. ОСОБА_12 з метою подолання опору потерпілої, застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для здоров`я потерпілої, яка є особою похилого віку, 5-6 разів штовхав її в груди, від чого потерпіла ОСОБА_10 падала на ліжко та на підлогу у кімнаті. Після цього, потерпіла ОСОБА_10 декілька разів намагалась вийти з домоволодіння, але ОСОБА_12 кожний раз наздоганяв її, та застосовуючи фізичне насильство, щоб подавити волю потерпілої, скручуючи їй руки, затягував ОСОБА_10 до будинку. Останній раз, коли потерпіла ОСОБА_10 намагалася втекти, ОСОБА_12 наздогнав її при виході з будинку, та з метою подолання опору потерпілої, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для її здоров`я, скрутив їй руку, затягнув її назад до будинку, де в коридорі, припіднявши її, кинув на кахельну підлогу. Впавши на підлогу, потерпіла ОСОБА_10 відчула сильний біль у правому плечі, після чого перестала чинити опір, та через сильний біль більше з підлоги підвестися не змогла.

Подолавши фізичний опір потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_12 продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, та відкрито заволодів майном потерпілої, яке перебувало в будинку, а саме: з гаманця потерпілої забрав грошові кошти в сумі 42 гривні; забрав ранець чорного кольору з надписом «Daso rano» вартістю 333,00 грн., мобільний телефон білого кольору Fly DS107D вартістю 100 грн.; мобільний телефон сірого-блакитного кольору Nokia 3310, імеі НОМЕР_1 вартістю 100 грн.; мобільний телефон темно-синього кольору SamsungDuos, імеі НОМЕР_2 вартістю 100,00 грн.; нетбук чорного кольору MSIMS-N014 вартістю 700 грн.; ноутбук чорного кольору Lenovo 2842 вартістю 1375,00 грн.; зарядний пристрій від нетбука MSIMS-N014 вартістю 200,00 грн.; комп`ютерну мишку Cembird вартістю 33,00 грн.; три навушники CemixHP-620MV вартістю 300,00 грн.; зарядний пристрій від ноутбука Lenovo 2842 вартістю 94,00 грн.; ланцюжок сріблястого кольору з кулоном з зображенням Ісуса Христа, біжутерія, вартістю 20,00 грн.; кабель ЮСБІ вартістю 35,00 грн.; фумігатор Диск-1 вартістю 13,00 грн.; браслет сріблястого кольору вартістю 36грн. 24коп.; а всього ОСОБА_12 незаконно заволодів майном потерпілої на загальну суму 3481 грн. 24 коп.

Після чого, ОСОБА_12 з вищезазначеним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди, на загальну суму 3481 грн.24 коп.

В результаті злочинних дій ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи за №156 від 12.11.2015 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої плечевої кістки в ділянці хірургічної шийки, зі зміщенням уламків; розповсюдженої гематоми плечевого поясу з права та правої молочної залози внаслідок перелому. Строк загоєння перелому плечевої кістки перевищує 21день і за цією ознакою перелому, заподіяні потерпілій тілесні ушкодження, належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Подібні переломи утворюються внаслідок непрямої дії. Не виключена можливість виникнення перелому внаслідок удару по руці або крученні її вздовж продольної вісі.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.187ч.3 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.187ч.3 КК України не визнав та суду пояснив, що 28.09.2015 року він дійсно приїжджав до смт.Широке, оскільки йому необхідно було з`явитися до райвідділу на відмітку, після чого він пішов до свого знайомого ОСОБА_14 , з яким він раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, та який зробив йому татуювання на руці у вигляді кількох літер. Вони розмовляли, пили пиво, а приблизно о 15.30 год. він вийшов від ОСОБА_15 та направився до автовокзалу, щоб їхати додому. Маршрутка на с.Кряжове відправляється о 17.15 год. Зазначив, що за часом він не міг скоїти цей злочин, оскільки згідно обвинувального акту злочин вчинено о 16.30 год., а потерпіла пояснювала, що він знаходився в її будинку близько години. Додому він приїхав близько 18.00год. Невдовзі прийшли працівники міліції, один з яких зайшов до нього у будинок, та в коридорі взяв рюкзак, який висів. Працівники міліції його з цим рюкзаком доставили до Широківського РВ. Де він просидів до 22.00 год. І тільки о 22-й год. його підняли до слідчого ОСОБА_16 . Там вже були поняті та стояв рюкзак на столі. Він заперечує, що у нього за місцем проживання вилучили рюкзак з викраденими речами, та стверджує, що цей рюкзак йому підкинули працівники міліції. Він також оспорює протокол затримання від 28.09.2015 року, оскільки фактично він був затриманий за місцем свого проживання в с.Кряжове, а потім його доставили до Широківського РВ, де складали протокол затримання. Крім того, поняті не бачили, що рюкзак з викраденими речами вилучено саме у нього, оскільки в с.Кряжове їх не було. Тому протокол його затримання він просить визнати неналежним доказом, як і протокол впізнання особи за фото, оскільки воно проведено з порушеннями норм КПК. Крім того, просить суд критично віднестися до пояснень в суді свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , оскільки в них погані стосунки, та вони його оговорюють. Крім того, стверджує, що потерпіла ОСОБА_10 також оговорює його. Підстав, з яких потерпіла його оговорює, назвати не зміг. Крім того, ОСОБА_12 просить врахувати, що під час досудового слідства працівники Широківського РВ застосовували у відношенні нього фізичне насильство, з метою отримання зізнання у скоєнні злочину.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування, ОСОБА_12 ніяких показів не надавав,та від дачі будь-яких пояснень відмовлявся.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченим, його провина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.187 ч.3 КК України та встановлені судом фактичні обставини, підтверджуються зібраними в судовому засіданні доказами, поясненнями потерпілої, свідків, а також письмовими матеріалами кримінального провадження.

Так потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що в той день, коли це все сталося, при цьому підтвердила дату, зазначену в матеріалах справи 28.09.2015 року, близько 16.30 год. вона знаходилася дома за адресою: АДРЕСА_2 . У дворі вона побачила незнайомого чоловіка: високого, худорлявої статури, з коротким волоссям, у футболці чи кофті у сіро-зелену смугу. Вона запитала, що йому потрібно, запропонувала піти з подвір`я, а сама пішла до хати. Чоловік, як вона тепер знає, ОСОБА_12 , випередив її та зайшов до будинку, де став все переривати, щось шукати. Відкрив її гаманець, з якого забрав пенсію - 42 грн. Потім став відкривав шафи, ритися, забрав ноутбуки, мобільні телефони, ще щось шукав. Вона робила йому зауваження, намагалась завадити йому, а він штовхав її у груди, від чого вона падала на ліжко, на підлогу. Вона злякалася, хотіла вийти з будинку, декілька разів намагалася втекти, але він наздоганяв її, скручував руки та тягнув в будинок. Останній раз, коли вона намагалась вийти з будинку, він наздогнав її на порозі, скрутив сильно руки, а потім схватив її та з усієї сили кинув на кахельну підлогу в коридорі, та зламав їй плечову кістку. Вона відчула дуже сильний біль, після чого не змогла підвестися. Потім обвинувачений склав речі до сумки онука та з викраденими речами пішов. Через деякий час прийшли її онук ОСОБА_19 , а потім і син ОСОБА_20 , вона їм розповіла, що сталося, як виглядав злочинець, у що він був одітий. Син - ОСОБА_21 викликав міліцію та швидку допомогу. Після того, що з нею сталося, їй майже кожний день викликали «швидку», оскільки був сильний біль, рука та плече були чорні. Десь на 3-й день її госпіталізували, але операцію не робили через її похилий вік. До цього часу стан її здоров,я не покращився, кістки не зрослися, пошкодженою рукою вона нічого не може робити, й досі відчуває біль.

Потерпіла ОСОБА_10 підтвердила, що в неї викрали все те майно, що зазначено в обвинувальному акті. Всі ці речі: мобільні телефони, ноутбуки та інше придбані за її гроші для її онуків, які користувалися цим майном. Все викрадене їй повернули. Підтвердила, що слідчий проводила з нею впізнання обвинуваченого по фото, їй показували чотири фото різних чоловіків, на одній з фотографій вона впізнала обвинуваченого та прямо вказала на нього. При повторному допиті в суді потерпіла ОСОБА_10 зазначила, що впізнання злочинця за фото, проводилося в приміщенні Широківського РВ, на другому поверсі, в присутності двох понятих, жінок. Зазначила, що її первісні пояснення, про те що впізнання відбувалося в неї вдома, без понятих, не є правильними, оскільки вона не змогла зразу це пригадати, дуже хвилювалась. Але на цей час вона пригадала, що впізнання злочинця по фото відбувалося в Широківському РВ, в присутності 2-х понятих - жінок. Крім того, потерпіла ОСОБА_10 в суді заявила, що вона впевнена, що саме обвинувачений ОСОБА_12 - є тією особою, яка напала на неї у її будинку, та застосовуючи до неї фізичну силу, викрала її речі.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він є онуком потерпілої ОСОБА_10 та проживає з бабою у її будинку за адресою: АДРЕСА_2 . 28.09.2016 року він був вдома у батька, за адресою: АДРЕСА_3 , де вони робили ремонт. Приблизно о 16.50 год., коли він прийшов до баби ОСОБА_10 , він побачив, що вона лежить на підлозі в коридорі. ОСОБА_10 розповіла, що її побили, скрутили руки, вона нічого не може ними робити, навіть підняти не може. Також вона розповіла, як виглядав грабіжник: високий, худорлявий, з коротким волоссям, був одітий у світлу футболку в сіро-зелену смугу. Коли він це почув, то відразу подумав, що це був ОСОБА_12 , оскільки він бачив його в той день у такій смугастій кофті, коли той йшов до його брата - ОСОБА_23 , який робив ОСОБА_12 татуювання. Він пішов до брата - ОСОБА_23 , але той був у стані алкогольного сп`яніння та спав. Потім він повідомив про це батька - ОСОБА_21 та вони звернулись до міліції. В них пропали: три мобільні телефони, 2 ноутбука, зарядні пристрої, мишка, навушники, кабелі, рюкзак. Всі ці речі придбала їх бабуся - ОСОБА_10 за свої гроші для онуків, та вони ними користувались. Ланцюжком, браслетом, а також одним з мобільних телефонів користувався його брат ОСОБА_23 . Батько викликав «швидку», бабусі зробили знеболювальне, але до лікарні вона їхати не захотіла. На другий день, з`ясували, що в неї перелом. Клініка тоді не працювала, тому ОСОБА_10 поклали у лікарню тільки на третій день.

Коли приїхали працівники міліції, він їм все розповів, повідомив кого він підозрює. Працівники міліції показали йому фотографії чоловіків, та на одній з них він впізнав ОСОБА_12 . Потім, він разом з працівниками міліції на службовому автомобілі поїхали в с.Кряжове, де мешкає ОСОБА_12 . Коли вони приїхали на місце, він пішов до зупинки маршрутки, а працівники міліції пішли до будинку, де живе ОСОБА_12 . Коли він повернувся та підійшов до двору, де мешкає ОСОБА_24 , він побачив, що неподалік від будинку на землі лежав його рюкзак, він був відкритий, та було видно викрадені в них речі. Боронило казав, що речі йому підкинули. Дійсно підійшли люди, все це бачили. Вийшла дружина ОСОБА_25 , стала причитати, питати ОСОБА_24 , навіщо він це зробив. Потім працівники міліції разом з ним, та з ОСОБА_24 , а також з рюкзаком з викраденими речами, поїхали до Широківського РВ. Хто тримав та заносив в райвідділ рюкзак не пам`ятає. Стверджує, що коли вони їхали у с.Кряжове, то ані в автомобілі, ані в працівників міліції ніяких сумок чи рюкзаків не було. Вже в міліції, коли привезли затриманого ОСОБА_12 , викликали понятих, та складали документи. В його присутності ніякого насильства до ОСОБА_12 працівники міліції не застосовували. Всі викрадені речі ОСОБА_10 повернули, вони були в рюкзаку, який він впізнав, що це його рюкзак, та який вилучили працівники міліції.

При повторному допиті свідок ОСОБА_22 підтвердив, що його рюкзак з викраденими речами він вперше побачив на подвір`ї у ОСОБА_12 , якого потім працівники міліції відвезли до райвідділу. Крім того, зазначив, що ОСОБА_10 дійсно їздила до райвідділу міліції на впізнання по фото, але з нею він не їздив, а їздив хтось інший. Підтвердив, що йому особисто працівники міліції також показували декілька фотографій, та на одній з них він впізнав ОСОБА_12 , понятих при цьому не запрошували та протокол не складали.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він - син потерпілої ОСОБА_10 . В той день, коли побили його матір, та викрали майно, він з сином ОСОБА_26 , займався ремонтом свого будинку, який розташований в АДРЕСА_3 . Приблизно о 16.50 год. син пішов додому, за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає з бабою - ОСОБА_10 . Через декілька хвилин син повернувся, та розповів, що трапилась біда, баба лежить на підлозі побита. В будинку все розкидано, перевернуто. Вони викликали міліцію, швидку допомогу. Чоловіка, який це зробив, вони встановили за описом, який надала його мати ОСОБА_10 . Вона розповіла, як виглядав злочинець, в чому він був одітий. Стало зрозуміло, що це ОСОБА_12 , якого він в цей день також бачив у тому одязі, про який розповіла його мати, а саме - в світлій футболці у сіро-зелену смугу. ОСОБА_12 приходив до його сина ОСОБА_14 , який є майстром з татуювання, та ОСОБА_27 робив йому тату. Він це бачив у вікно. Він також запам`ятав його обличчя. ОСОБА_12 та його син ОСОБА_23 раніше разом відбували покарання в місцях позбавлення волі. Будинок, де проживав його син - ОСОБА_23 розташований навпроти будинку потерпілої ОСОБА_10 . ОСОБА_12 напоїв його сина, забрав його речі.

Свідок ОСОБА_21 також пояснив, що він прийшов до будинку матері, побачив, що там все розкидано. Мати скаржилась на сильний біль в руках. В неї потім виявили на правій руці перелом зі зміщенням, а на лівій розтяжіння. «Швидка» одразу її не забрала до лікарні, їй зробили обезболюючий укол, а тільки через кілька днів вже помістили до лікарні на стаціонарне лікування. Після цього випадку матір треба було постійно підтримувати, купували ліки, її стан здоров`я до цього часу дуже поганий. Міліція по гарячим слідам поїхала до ОСОБА_12 , та знайшла в нього рюкзак ОСОБА_28 з викраденими речами. Після цього, його син ОСОБА_29 казав йому, що ОСОБА_12 пізніше дзвонив та вибачався, тому що не знав, що це його бабуся. Приблизно в середині лютого 2016 року його син ОСОБА_29 поїхав на заробітки до Москви. Повертатися на Україну в найближчий час не збирається.

Свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що вона невістка потерпілої, та жінка сина потерпілої - ОСОБА_21 . В той день, близько 17-ї години, її син - ОСОБА_19 зателефонував їй на роботу та повідомив, що обікрали та побили її свекруху ОСОБА_10 . Щодо зазначених подій ОСОБА_10 особисто їй розповідала, що вона вийшла у двір, побачила незнайомого чоловіка, стала розпитувати, він випередив її, побіг у хату, вона за ним. Він взяв гроші в сумочці 42 грн., та забрав мобільні телефони , ноутбуки, зарядні пристрої. Він її штовхав у груди, вона падала. Потім хотіла втекти на двір, але він її зупиняв та тягнув за руки з порогу до хати, кинув її сильно на кахельну підлогу в коридорі, потім він переступив через неї та пішов. Казала, що нападник був високий, худорлявий, коротка стрижка, сорочка чи футболка світла у сіро-зелену смужку. У цей час ОСОБА_31 спав п`яний, а коли в нього спитали: хто у нього був, то сказав що був ОСОБА_12 , описав у чому той був одягнутий. Потім працівники міліції взяли ОСОБА_28 та поїхали його шукати. Знайшли ОСОБА_24 та вилучили у нього ноутбуки, мобілки. Щодо здоров`я потерпілої, зазначила що ОСОБА_10 не може опиратись на руки, залишилась інвалідом. У неї після цього весь бік був синій, а рука аж чорна. Операцію їй не робили через похилий вік та поганий стан здоров`я. Їй також відомо, що було впізнання по фото, та потерпіла впізнала і вказала саме на фото ОСОБА_24 . Зазначила, що її син ОСОБА_29 в середині лютого 2016 року поїхав до Москви на заробітки і до цього часу не повертався та повертатися в найближчий час не збирається.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що 28.09.2015 року він був запрошений працівниками міліції, та був присутній при складанні протоколу затримання ОСОБА_12 .. Протокол складався в кабінеті Широківського райвідділу міліції. Слідчий сказав: ось підозрюваний, це його сумка, і що при них будуть вилучати із сумки речі, щоб ми уважно дивились. Їм показали сумку-рюкзак, який вилучили у затриманого ОСОБА_24 . Затриманий казав, що то не його сумка. Сам момент, коли вилучали цей рюкзак у затриманого, він не бачив. Рюкзак вже стояв у слідчого на столі. Підтвердив, що при ньому та ще одному понятому працівник міліції вилучав речі з рюкзака, який знаходився на столі в кабінеті слідчого: зарядні пристрої, мобільні телефони, ноутбуки, навушники та ін. У Боронило слідчий запитував, навіщо він їх брав, але той мовчав. Слідчий склав протокол, який він та другий понятий підписали. Чи підписав протокол ОСОБА_24 , він вже не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що його запросили працівники міліції бути понятим при затриманні особи. Він погодився, та вони піднялись на другий поверх Широківського РВ, зайшли до кабінету. Був ще один понятий. У їх присутності, та у присутності затриманого ОСОБА_24 , з рюкзака стали доставати речі: ноутбуки, мобілки, комп`ютерну мишку, зарядні пристрої. Протокол складав слідчий, вони розписалися. Рюкзак був на столі у слідчого, слідчий записував, що вилучали з рюкзака. Боронило стояв та дивився. Де саме вилучався рюкзак, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_34 суду пояснив, що 28.09.2015 року він працював в Широківському РВ, був черговим у добовому наряді. Приблизно о 17.15 год. до райвідділу надійшло повідомлення про відкрите заволодіння чужим майном. Потерпілою була старенька бабуся. Вона детально описала того, хто скоїв у відношенні неї злочин. Співробітники міліції встановлювали особу, під опис підходив ОСОБА_12 . Оперативні працівники затримали ОСОБА_12 та доставили до Широківського райвідділу. На місце затримання він не виїжджав, оскільки не має права покидати робоче місце. Візуально він пам`ятає, що коли співробітники міліції разом з ОСОБА_35 знайшли до райвідділу, то була яка-то ручна кладь. Він особисто протокол не складав та обшук не проводив. Слідчий ОСОБА_16 сам виписував ст.208 КПК, займався обшуком особи та складав протокол затримання у присутності понятих. Він оглядає особу тільки на предмет заборонених до обігу речей перед його конвоюванням до ІТТ. Нічого забороненого при ОСОБА_12 не було, ніяких скарг, зауважень від нього також не було.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що на той час він працював в Широківському РВ на посаді старшого слідчого. Пройшло багато часу, тому події він погано пам`ятає. Пригадує обвинуваченого ОСОБА_12 . В той день він перебував у складі СОГ. Виїхали на місце події, де проживає потерпіла за адресою: АДРЕСА_2 . Провели огляд місця події, склали протокол. Потім оперативна група виїхала на затримання, а він готував інформацію щодо внесення кримінального правопорушення до ЄРДР, готував документи. Коли ОСОБА_12 затримали за місцем проживання та привезли до Широківського РВ, протокол затримання ОСОБА_12 складав він, в присутності понятих. На скільки він пам`ятає, до його кабінету ОСОБА_12 завели оперативні працівники, з рюкзаком, в якому були викрадені речі. Потім одразу завели понятих. Коли завели понятих, ОСОБА_12 вже знаходився у нього в кабінеті. На практиці не могло бути такого, щоб обвинувачений зайшов в кабінет, а там сиділи поняті і рюкзак стояв на столі. На його думку понятий помилився. На той час були типові бланки протоколу затримання. Вважає, що протокол складений вірно, оскільки він затримував ОСОБА_12 саме у приміщенні Широківського РВ, куди його доставили оперативні працівники. Все, що було вилучено з рюкзакав присутності понятих записано в протоколі. Де саме, та за яких обставин виявили у Боронило рюкзак, він не пам`ятає. Більш за все, оперативні працівники працювали по своїй схемі та своїй інформації. На той час в таких справах намагались піднімати всіх працівників карного розшуку, щоб оперативно затримати злочинця. Чи допитував він потерпілу, він вже не пам`ятає. Пам`ятає, що приймав та оформляв заяву від потерпілої, пам`ятає, що їй було дуже погано. На протоколі допиту потерпілої не його підпис.

Свідок ОСОБА_36 суду пояснила, що наприкінці вересня 2015 року вона прийшла в паспортний стіл. До неї підійшла дівчина-слідчий та попросила її бути понятою при впізнанні за фотографіями. Вони піднялися на 2-й поверх Широківського РВ, в кабінеті потерпілій ОСОБА_10 показали чотири фото чоловіків, бабушка впізнала злочинця, сказала, що добре його запам`ятала, оскільки він її побив. Слідчий склала відповідний протокол, та вони розписалися. Зазначила, що впізнання потерпілою за фото проводилося в кабінеті Широківського РВ, на другому поверсі.

Свідок ОСОБА_37 суду пояснила, що в останніх числах вересня 2015 року йшла зранку до лікарні, і працівники міліції попросили її бути присутньою в якості пойнятої, при впізнанні особи за фотографією. Прийшла до Широківського РВ, була там молода слідча, вона пояснила, їй її права та обов`язки, що вона буде понятою, та у її присутності потерпіла буде впізнавати людину за фотографією. Була запрошена ще одна понята -молода дівчина. Потерпілу ОСОБА_10 вона знає, її завели до кабінету, та в їх присутності потерпілій показали 4 фотографії чоловіків, та на одній з них вона впізнала злочинця. Потерпіла сказала, що вона добре його запам`ятала, оскільки ця людина її побила. Це зафіксовано в протоколі, на яке фото вказала потерпіла, те і записали. Стверджує, що впізнання відбувалося саме в Широківському РВ, в кабінеті, на другому поверсі.

Свідок ОСОБА_38 суду пояснила, що станом на 28.09.2015 року вона працювала слідчим Широківського РВ. У цьому кримінальному провадженні вона проводила впізнання особи за фотознімками, підтримувала клопотання про обрання запобіжного заходу, повідомляла про підозру та проводила допит підозрюваного. Впізнання за фотознімками проводилося в кабінеті Широківського РВ. Було запрошено двоє понятих, жінок. В присутності понятих потерпілій ОСОБА_10 було пред`явлено 4 фотографії. Потерпіла впізнала на фото особу, яка з застосуванням до неї фізичної сили, викрала її майно, та вказала на фото ОСОБА_12 . Результати впізнання відображені у відповідному протоколі слідчої дії. Зазначила, що потерпіла ОСОБА_10 дуже боялась обвинуваченого, вона дуже погано себе почувала, тому впізнання в живу, не проводилося. Потерпіла розповідала, що злочинець її штовхав, крутив їй руки, описувала, як він виглядав, у чому був одягнутий. Хтось із свідків казав, що обвинувачений був пов`язаний з їх родиною, до когось він приходив. Потім сам ОСОБА_35 говорив їй, що набивав тату у свідка ОСОБА_15 , онука потерпілої. Заперечує, що слідча дія щодо впізнання особи проводилася вдома у обвинуваченої. В її присутності ніяких заходів фізичного або психологічного насилля до ОСОБА_12 зі сторони працівників міліції не застосовувалось.

Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що станом на 28.09.2015 року він працював оперуповноваженим СКР Широківського РВ, та був на чергуванні. Після 17-ї год. до чергової частини Широківського РВ надійшло повідомлення, що скоєно злочин у відношенні особи похилого віку, яку побили та викрали майно. Оперативна група виїхали на місце скоєння злочину. Потерпіла ОСОБА_10 розповіла, що її побив високий худорлявий чоловік, забрав її речі і втік. Онук потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_40 зазначив що за описом потерпілої особа, що скоїла злочин дуже схожа на чоловіка, який в той день приходив до його брата ОСОБА_23 - ОСОБА_41 . Вони вирішили взяти ОСОБА_42 з собою в машину, щоб той допоміг впізнати підозрюваного. У нього на телефоні було фото ОСОБА_12 , він показав його ОСОБА_43 , і той сказав, що дуже схожий. Після цього вони поїхали в с.Кряжове, де зупинили автомобіль неподалік від будинку ОСОБА_24 . ОСОБА_44 пішов до маршрутки, подивитися, чи немає там ОСОБА_24 , а вони підійшли до будинку, де проживає ОСОБА_24 , та покликали господарів. Вийшов обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння, на їх питання відповів, що був у смт. Широке, їздив на відмітку. Вийшов хлопчик, як він тепер знає - пасинок Боронила. Вони запитували і у нього, коли приїхав ОСОБА_12 , чи було в нього щось в руках. Хлопчик відповів, що ОСОБА_24 щойно приїхав, та привіз з собою чорний рюкзак. Потім хлопчик пішов до будинку та виніс той рюкзак. Вони попросили його відкрити рюкзак, він це зробив. В середині було видно дроти, ноутбуки, навушники. В цей час підійшов ОСОБА_40 , онук потерпілої. Подивився, сказав, що то його рюкзак та речі. З будинку вийшла дружина ОСОБА_12 ОСОБА_45 , вона була заспана, почала плакати, говорити ОСОБА_35 , навіщо він це зробив. Почали підходити люди, які були невдоволені поведінкою ОСОБА_41 . Почалася сварка. Боронило кричав, висловлювався нецензурно. Вони записали номери телефонів людей, що були присутні. Потім посадили ОСОБА_12 в машину з рюкзаком, самі сіли та поїхали до Широківського райвідділу. Вони не мають право складати документи без слідчого, доручення їм ніхто не давав. До райвідділу вони повернулися та доставили ОСОБА_12 близько 19-ї чи 20-ї години. В його присутності ніхто з працівників міліції фізичного чи психологічного насильства до ОСОБА_12 не застосовував.

Свідок ОСОБА_46 суду пояснив, що 28.09.2015 року в чергову частину Широківського РВ надійшло повідомлення, що було скоєно злочин у відношенні жінки похилого віку. В складі СОГ виїхали на місце. Було встановлено, що до потерпілої зайшов незнайомий чоловік та з застосуванням насильства заволодів її речами. Онук потерпілої ОСОБА_19 пояснив, що чоловік, якого описала потерпіла в цей день приходив до його брата ОСОБА_14 , який проживає в будинку, напроти будинку потерпілої. Прийшли до ОСОБА_15 , він знаходився у стані алкогольного сп`яніння. З`ясували, що це був ОСОБА_35 , який мешкає в с.Кряжове. Вони почали діяти за планом «спираль», який вводиться у випадку вчинення тяжкого злочину. Відпрацьовували вулиці, потім зупинки. Зателефонували співробітнику, той сказав що маршрутка на Кряжове вже поїхала. Вони заїхали до ОСОБА_47 , де показали ОСОБА_43 фотографії, а той вказав на фото ОСОБА_41 . До цього оперуповноважений ОСОБА_39 показував фото ОСОБА_35 на мобільному телефоні, але зображення було нечітке. Потім вони поїхали в с.Кряжове. Слідчого з ними не було, оскільки він готував спецповідомлення на область, вносив інформацію до ЄРДР. Коли вони приїхали у ОСОБА_48 , ОСОБА_40 пішов до маршрутки, яка поверталася та проїжджала повз село. Зупинка була приблизно в 15 метрах від будинку ОСОБА_24 . Вони підійшли до будинку ОСОБА_35 , покликали його, той вийшов. Вони його запитали, та той відповів, що цього дня дійсно був в смт. Широке, заходив до ОСОБА_49 . Потім з будинку вибіг хлопчик, вони його спитали коли приїхав ОСОБА_35 додому та чи не приносив він щось з собою. Той сказав, що тільки-но прийшов, та приніс рюкзак. Побіг до будинку, та виніс цей рюкзак. Підійшов ОСОБА_44 , він бачив, як відкривали рюкзак, що знаходилось в середині, та підтвердив , що рюкзак та речі його. Потім вийшла дружина ОСОБА_24 , вона була заспана. Почала казати ОСОБА_35 , що ж він наробив. ОСОБА_35 почав вести себе неадекватно, став сваритися з місцевими жителями, які на той час підійшли, ліз у бійку. Рюкзак весь час був поруч з ОСОБА_24 . Потім ОСОБА_35 разом з рюкзаком доставили до Широківського РВ, та завели його до слідчого, сказали що є ОСОБА_35 і є схожий рюкзак. Він не має право складати протокол затримання особи, це повинен робити слідчий. Ні він, ні в його присутності інші працівники міліції заходів фізичного чи психічного впливу до ОСОБА_12 не застосовували.

Свідок ОСОБА_50 суду надав пояснення, аналогічні поясненням свідків ОСОБА_51 та ОСОБА_52 . При цьому пояснив, що ОСОБА_39 дійсно показував ОСОБА_43 фото ОСОБА_35 на телефоні, але оскільки зображення було не чітке, вони заїжджали до Широківського РВ, та показували ОСОБА_43 розпечатку фотографії ОСОБА_12 , та ОСОБА_44 підтвердив, що він бачив саме ОСОБА_24 .

Пояснив, що коли вони приїхали до с.Кряжове та покликали ОСОБА_12 , той вийшов з будинку в смугастій футболці. Саме на такий одяг у злочинця вказувала потерпіла ОСОБА_10 . Також зазначив, що рюкзак з викраденими речами виніс з будинку хлопчик, як йому відомо, пасинок ОСОБА_53 , після того, як вони запитали, чи не приносив ОСОБА_35 щось додому, та він сказав, щ приносив та виніс рюкзак. Коли відкрили рюкзак, ОСОБА_44 підтвердив, що рюкзак його і речі в ньому також. ОСОБА_12 кричав, що це не його речі, що їх йому підкинули. Також підтвердив, що ОСОБА_12 з рюкзаком автомобілем доставили до райвідділу, куди вже були запрошені поняті, та вже слідчий в присутності понятих, складав протокол затримання.

Застосування до ОСОБА_12 заходів фізичного чи психічного впливу зі сторони працівників міліції заперечує.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає, але наприкінці вересня 2015 року він їхав на Кряжове. На в`їзді до села побачив машину міліції та працівників міліції. Запитали чи тут живе ОСОБА_35 та пішли до його двору. В цей час він зі своєю невісткою ОСОБА_18 також підійшов до двору ОСОБА_24 . З будинку вийшов ОСОБА_24 , потім хлопчик, його пасинок. Що хто кому говорив, він не чув, але побачив, як хлопчик- пасинок ОСОБА_35 побіг до хати. ОСОБА_35 побачивши їх, почав кричати на невістку, почав їм погрожувати. Хлопчик вийшов з будинку із сумкою чи рюкзаком чорного кольору, відкрив його, заглянув, подивився, що в ньому. Хлопець шкільного віку, мабуть 1-й чи 2-й клас. Потім сусіди підійшли, котрі живуть рядом: ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 була поруч. ОСОБА_12 був у стані алкогольного сп`яніння, він лаявся, провокував сварку, нікого не слухав. При ньому фізичної сили працівники міліції до ОСОБА_12 не застосовували.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_12 вона знає, ніяких стосунків з ним не підтримує. В кінці вересня 2015 року неподалік від двору ОСОБА_57 , вони побачили машину міліції та працівників міліції. ОСОБА_35 почав на неї кричати, лаятися, погрожувати. В цей час середній пасинок ОСОБА_35 , син його жінки - ОСОБА_58 , виніс з будинку рюкзак, розстібнув його. Там були якісь дроти, ноутбук, ще якісь речі. Потім вийшла заспана дружина ОСОБА_59 . У неї троє дітей, і це був середній хлопчик. Він казав, що сумку цю привіз дядя ОСОБА_60 . ОСОБА_12 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Стосунки з ОСОБА_35 погані, оскільки після звільнення з місць позбавлення волі він продовжує скоювати злочини. Вона його не оговорює, говорить правду.

Свідок ОСОБА_61 суду пояснив, що наприкінці вересня 2015 року, близько 18-ї год. він їхав до магазину в селі Кряжове, та побачив, що біля будинку ОСОБА_35 стояли співробітники міліції, мешканці села, трохи далі стояв автомобіль. Він зупинився, щоб подивитись, що відбувається. Відбувалася яка-то сварка між ОСОБА_35 , мешканцями села та працівниками міліції. ОСОБА_35 кричав, лаявся, чинив опір, а працівники міліції заспокоювали його словами. Він також побачив, що на землі стояв чорний рюкзак. Потім ОСОБА_35 посадили в машину до працівників міліції та вони поїхали.

Вина обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушень, підтверджується також письмовими матеріалами кримінального провадження:

- рапортом помічника начальника Широківського РВ ГУМВС ОСОБА_62 від 28.09.2015 року про отримання по телефону повідомлення від ОСОБА_21 , про те що до його матері за адресою: АДРЕСА_2 , без її дозволу зайшов незнайомий чоловік. Це повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв Широківського РВ 28.09.2015 року о 17.15 год. /т.2, а.с.2/;

- протоколом заяви потерпілої ОСОБА_10 від 28.09.2015 року, в якій зазначено, що 28.09.2015 року о 16.30 год. невідома особа проникла до її будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та з застосуванням фізичного насильства викрала належне їй майно та гроші та заявою про залучення ОСОБА_10 до провадження, як потерпілої /т.2, а.с.3, а.с.12/;

- протоколом огляду місця події - буд. АДРЕСА_2 від 28.09.2015 року, з якого вбачається домоволодіння огороджене забором, є хвіртка, двері будинку відкриті. У будинку, який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на полу безлад, сумка потерпілої лежить відкрита, в гаманці відсутні гроші /т.2,а.с.5-6/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2015 року, в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_10 , у присутності двох понятих, з пред`явлених їй 4-х фотографій, впізнала на фото №3 особу, яка 28.09.2015 року проникла до її будинку, відкрито заволоділа її майном та заподіяла їй тілесні ушкодження, і цією особою є ОСОБА_12 . Потерпіла вказала на ознаки, за якими вона впізнала злочинця: за характеристикою обличчя та зовнішніми ознаками, худорлявий, коротке світле волосся, губи тонкі, ніс прямий /т.2, а.с.45-46/.

При цьому суд не знаходить підстав для визнання зазначеного доказу недопустимим, як того просив обвинувачений ОСОБА_12 , який стверджував, що впізнання проводилося дома у потерпілої без понятих, чим порушено норми КПК, оскільки ці твердження спростовуються поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_63 , ОСОБА_37 , які приймали участь при проведенні слідчої дії в якості понятих; свідка ОСОБА_64 слідчого, яка проводила цю слідчу дію, та поясненнями потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_22 , які при повторному допиті уточнили свої первісні покази, щодо місця та обставин проведення цієї слідчої дії, та пояснили причини, з яких вони уточнили свої первісні пояснення. Так, потерпіла ОСОБА_10 , пояснила, що при первісному допиті вона сильно хвилювалась, та просто забула ці обставини. Свідок ОСОБА_22 пояснив, що фото без понятих надавали для впізнання працівники міліції йому, та при цьому протокол не складався, а при проведення в райвідділі впізнання потерпілою, він присутній не був. Ці пояснення суд вважає достовірними, оскільки вони співвідносяться з іншими, зазначеними вище доказами. Крім того, слід зазначити, що потерпіла ОСОБА_10 , при допиті її в судовому засіданні неодноразово зазначала, що саме обвинувачений вчинив у відношенні неї злочин, вона впевнена в цьому, оскільки добре його запам`ятала.

Вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.187 ч.3 КК України підтверджується також :

-висновком товарознавчої експертизи №83 від 16.10.2015 року, яким визначена вартість належного потерпілій ОСОБА_10 майна, яким протиправно заволодів ОСОБА_12 /т.2,а.с.58-59/;

-випискою з медичної картки стаціонарного хворого №7353/659 ОСОБА_10 , з якої вбачається, що на стаціонарному лікуванні у КМЛ №17 вона знаходилась з 03.10.2015 року, травма побутова, 28.09.2015 року була побита злочинцем. Виставлений діагноз закритий перелом хірургічної шийки правого плеча зі зміщенням. Деформований правий плечевий суглоб. Вся права верхня кінцівка та права молочна залоза синюшні, мається набряк. Різкий біль при пальпації. Рух правої кінцівки не можливий через сильний біль. До госпіталізації приймала знеболювальні препарати /т.2,а.с.69/;

- висновком судово-медичної експертизи №156 від 20.10.2015 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої плечевої кістки в ділянці хірургічної шийки, зі зміщенням уламків; розповсюджена гематоми плечевого поясу з права та правої молочної залози внаслідок перелому; щодо механізму утворення, локалізації та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у висновку зазначено, що це ушкодження не має ознак небезпеки для життя; однак, строки загоєння перелому плечової кістки перевищує 21 день і за цією ознакою перелому належить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості на підставі п.2.2.2.«Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995року; зазвичай, подібні переломи утворюються внаслідок непрямої дії (падіння на ліктьовий суглоб при приведеній до тулуба руки, або на витягнуту, відведену від тулуба, пряму руку). Однак, не виключена можливість виникнення перелому і внаслідок удару по руці, або крученні її вздовж продольної вісі /т.2.а.с.73-74/, таким чином, зазначений механізм тілесних ушкоджень відповідає фактичним обставинам справи;

- розкладом руху автобусів на приміському внутрішньому обласному маршруті загального користування, згідно якому автобусний рейс №494 на Кряжове зі смт.Широке до с.Кряжове в будні дні відправляється о.17.15 год., а рейс №495 у п`ятницю- неділю о 17.20.год., що підтверджує ту обставину, що обвинувачений мав достатньо часу, щоб після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, встигнути на маршрутне таксі та повернутися додому /т.3, а.с.110/;

- висновком службового розслідування від 04.04.2016 року, яке проводилося за ухвалою суду з приводу перевірки інформації, яку повідомив обвинувачений ОСОБА_12 стосовно застосування до нього заходів фізичного та психологічного впливу співробітниками колишнього Широківського РВ ГУМВС при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000728, в якому зазначено, що об`єктивних даних, які б могли свідчити про факт застосування відносно ОСОБА_12 заходів фізичного чи психологічного впливу з боку колишніх слідчих ОСОБА_16 , ОСОБА_64 та ОСОБА_65 , а також оперативних працівників Широківського РВ не виявлено /т.3.а.с.5-9/;

- матеріалами додаткової перевірки від 16.05.2016 року стосовно заяви ОСОБА_12 про застосування до нього заходів фізичного впливу 28.09.2015 року після затримання, згідно висновку яких викладені ним факти об`єктивно не підтверджені /т.3,а.с.75-78/.

- довідкою КЗ Широківської ЦРД» від 04.04.2016 року відповідно до якої за медичною допомогою до приймального відділення лікарні ОСОБА_12 звертався 11.09.2015 року, та йому було встановлено діагноз: забій м`яких тканин голови, забійна рана лоба, садна та гематома, закритий перелом 11 ребра по передньо-підпаховій лінії. 30.09.2016 року звернувся до лікаря-хірурга зі скаргами на болі в грудній клітини, Встановлено діагноз: Стан після забою грудної клітини (11.09.2015 року)/ т.3,а.с.12,20,21/;

Отже викладені обвинуваченим ОСОБА_12 обставини, щодо застосування до нього заходів фізичного чи психічного впливу, свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли.

- протоколом затримання ОСОБА_12 від 28.09.2016 року, з якого вбачається, що 28.09.2015 року ОСОБА_12 було затримано, а з ранця темного кольору вилучено речі: ноутбуки, зарядні пристрої, комп`ютерна миш, ланцюжок білого металу, мобільні телефони та ін./т.2,а.с.14-15/, вилученими речовими доказами, розпискою потерпілої про повернення їй викраденого майна / т.2, а.с.20-21/.

Вирішуючи питання щодо недопустимості та неналежності такого доказу, як протокол затримання ОСОБА_12 від 28.09.2015 року за клопотаннями, заявленими обвинуваченим ОСОБА_12 та захисником ОСОБА_11 ( при цьому захисник ОСОБА_11 помилково зазначив цей доказ, як протокол огляду від 30.09.2015 року, а такого доказу не існує взагалі), суд приходить до наступного.

Суд приймає до уваги, що зазначений протокол, фіксує насамперед таку процесуальну дію, як затримання підозрюваної особи. Суд вважає, що складання протоколу затримання такої особи, після її виявлення та доставки в райвідділ, не суперечить нормам КПК. Судом встановлено, що протокол затримання ОСОБА_12 складався слідчим ОСОБА_16 саме в Широківському РВ, ця дія відбувалася саме в той час, який зазначений в протоколі, за участю понятих. Цю обставину підтвердили в судовому засіданні і слідчий ОСОБА_66 і поняті ОСОБА_32 та ОСОБА_67 . Ці ж свідки підтвердили, що з ранця, який був доставлений разом з ОСОБА_12 до Широківського РВ, в присутності понятих вилучені зазначені в протоколі речі. На думку суду, оспорювання ОСОБА_12 зазначеного часу його затримання, не є підставою для визнання протоколу затримання недійсним.
Разом з тим, суд вважає слушним зауваження обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_11 , стосовно визнання неналежним вищевказаного протоколу, в частині зазначення факту проведення черговим Широківського РВ ОСОБА_68 , обшуку ОСОБА_12 , оскільки допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_34 факт проведення ним обшуку затриманого ОСОБА_12 заперечував, зазначивши, що протокол затримання повністю складав слідчий ОСОБА_16 .

Слідчий ОСОБА_16 суду пояснив, що ОСОБА_24 доставили оперативні працівники разом з рюкзаком. Він особисто цей рюкзак у Боронило за місцем його мешкання не вилучав, оскільки туди не виїжджав. Допитані в судовому засіданні свідки - поняті ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , факт проведення в їх присутності обшуку також заперечували, та зазначили, що те, як у затриманого вилучали рюкзак вони особисто не бачили. Разом з тим, суд вважає, що для визнання протоколу затримання ОСОБА_24 від 28.09.2015 року недопустимим доказом в цілому, підстави відсутні. Недопустимим, його необхідно визнати тільки в частині інформації, щодо проведення обшуку у Боронило, та вилучення у нього рюкзака.

Таким чином, суд вважає, що недопустимим доказом, можливо визнати інформацію, яка зазначена в протоколі затримання ОСОБА_12 від 28.09.2015року, щодо проведення обшуку ОСОБА_12 черговим Широківського РВ Артамоненком та слідчим ОСОБА_69 .

Разом з тим, інформація, яка визнана недопустимим доказом у протоколі, підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_51 , які в судовому засіданні підтвердили факт вилучення речових доказів, а саме рюкзака з викраденим майном, саме у обвинуваченого ОСОБА_12 .

Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого ОСОБА_12 , щодо того, що інкриміноване йому кримінального правопорушення за ст.187ч.3 КК України він не вчиняв, оскільки ці його твердження спростовуються показами потерпілої ОСОБА_10 , показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_73 , ОСОБА_64 , ОСОБА_51 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_70 та інших, які суд вважає достовірними та допустимим, оскільки вони узгоджуються між собою, та співпадають з іншими зібраними у справі доказами, зокрема, висновком судово-медичної експертизи, дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами.

Спростовані в судовому засіданні і всі заперечення ОСОБА_12 , щодо неможливості скоєння ним злочину за часом, оскільки свідок ОСОБА_22 , згідно його пояснень та пояснень свідка ОСОБА_21 вже о 16.50 год. пішов до потерпілої, а повідомлення до райвідділу про скоєння злочину надійшло вже о 17.15 год., а в цей час ОСОБА_12 вже сідав в маршрутку на с.Кряжове. Є непереконливими твердження обвинуваченого, щодо того, що свідки та потерпіла його оговорюють, оскільки останні попереджались про кримінальну відповідальність, за дачу завідомо неправдивих показів, давали присягу суду про правдивість своїх показів, особисто зазначали, що ОСОБА_12 вони не оговорюють, розповідають все, як було.

Суд вважає, що дає свої показання обвинувачений таким чином, щоб уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки він раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Проаналізувавши у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що доведені обставини вчинення злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, саме обвинуваченим ОСОБА_12 .

Суд вважає доведеною повністю у судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло. Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ст.187ч.3 КК України, суд вважає правильною.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 є - вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочину.

Обставин, визначених ст.66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 в ході судового розгляду не встановлено.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, як безробітний, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має не зняту та не погашену судимість за скоєння умисних злочинів, на шлях виправлення не став, та скоїв нове кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_12 необхідно призначити покарання, визначеного санкцією ст.187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі із конфіскацією майна.

З зазначених вище підстав запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили необхідно залишити тримання під вартою.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 ст.ст.75 або 69 КК України, при зазначених обставинах суд також не вбачає.

Підлягають застосуванню до ОСОБА_12 норми ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якої строк тримання під вартою як запобіжний захід, обраний судом на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження, зараховується з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_13 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.187 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

Строк покарання ОСОБА_12 відраховувати з 28 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення з 28.09.2015 року та по день винесення вироку, 15.06.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон білого кольору Fly DS107D, мобільний телефон сірого-блакитного кольору Nokia 3310, імеі НОМЕР_1 ; мобільний телефон темно-синього кольору SamsungDuos, імеі НОМЕР_2 ; нетбук чорного кольору MSIMS-N014; ноутбук чорного кольору Lenovo 2842; зарядний пристрій від нетбука MSIMS-N014, комп`ютерну мишку Cembird, три навушники CemixHP-620MV; зарядний пристрій від ноутбука Lenovo 2842, ланцюжок сріблястого кольору з кулоном з зображенням Ісуса Христа, біжутерія, кабель ЮСБІ; фумігатор Диск-1; браслет сріблястого кольору, ранець чорного кольору з надписом «Daso rano», які зберігаються у потерпілої ОСОБА_10 ,- залишити ОСОБА_10 .

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання нею копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3