справа № 488/3379/16-к
провадження № 1-кп/488/255/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаряОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченої:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Миколаєва, українка, громадянка України, освіта середня, не працює, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-30.08.2012 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 307, статтею 69, частиною 2 статті 309, частиною 1 статті 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації належного їй майна, звільнена 13.02.2015 року у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.05.2016 року, близько 21:00 години обвинувачена ОСОБА_7 проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та з сараю, що знаходився на території домоволодіння, викрала майно, належне потерпілому ОСОБА_8 , а саме:

-бензопилу «Матіко», вартістю 2.500,00 гривень;

-бензопилу «Садко», вартістю 1.300,00 гривень;

-5 спінінгів марки «Крокодил», вартістю 224,00 гривні за одиницю, на загальну суму 1.120,00 гривень;

-5 котушок для спінінгів, вартістю 390,00 гривень за одиницю, на загальну суму 1.950,00 гривень;

-вудочку карбонову, вартістю 1.100,00 гривень;

-рибні прикорми різних виробників на загальну суму 300,00 гривень;

після чого із вказаним майном зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8.270,00 гривень.

Окрім того, 01.06.2016 року, в денний час, обвинувачена, знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій корисливий умисел, таємно заволоділа майном, що належало її матері потерпілій ОСОБА_9 , а саме:

-сушаркою для овочів «ZELMER ZED 135 OW», вартістю 1.200,00 гривень;

-ноутбуком невстановленої марки, вартістю 2.200,00 гривень;

після чого із вказаним майном зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3.400,00 гривень.

Допитана в ході судового засідання обвинувачена визнала вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, надавши показання, відповідно до яких вона дійсно, за вказаних вище обставин 30.05.2016 року, проникши до сараю, що знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , викрала належні потерпілому ОСОБА_8 2 бензопили, 6 вудочок із котушками та рибні прикорми, після чого вжила заходів щодо їх реалізації. Окрім того, 01.06.2016 року, знаходячись вдома, викрала належні її матері потерпілій ОСОБА_9 сушарку для овочів та ноутбук, після чого ноутбук продала, а сушарку заклала до ломбарду. У вчиненому кається.

Потерпілі звернулися до суду із заявами про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, при цьому потерпіла ОСОБА_9 просила обвинувачену суворо не карати (а.п. 14), а потерпілий ОСОБА_8 , навпаки, наполягав на суворому покаранні ОСОБА_10 (а.п. 20).

Окрім того, вина обвинуваченої підтверджується й іншими дослідженими судом доказами.

За епізодом від 30.05.2016 року. З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.06.2016 року (а.п. 21) вбачається, що в цей же день потерпілий ОСОБА_8 повідомив про викрадення з сараю належного йому майна. В ході огляду місця події (а.п. 22-31) нічого не вилучалося. Вартість майна, що стало предметом кримінального правопорушення, не заперечується обвинуваченою та підтверджується інформацією, що міститься у товарних чеках (а.п. 32, 33). Частина майна, що стала предметом кримінального правопорушення, а саме 15 прикормок для риб, 3 флакони крапель для риб, металева котушка, зерна коноплі, були видані слідчому свідком ОСОБА_11 (а.п. 34), оглянуті (а.п. 35-41), визнані речовими доказами (а.п. 42) та передані на зберігання потерпілому (а.п. 43). В ході впізнання особи за фотознімками свідок ОСОБА_12 впізнав обвинувачену, як особу, що продала йому 2 бензопили (а.п. 44-46).

За епізодом від 01.06.2016 року. З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2016 року (а.п. 47) вбачається, що в цей же день потерпіла ОСОБА_9 повідомила про викрадення обвинуваченою належного їй майна. В ході огляду місця події (а.п. 49-50) нічого не вилучалося. Частина майна, що стала предметом кримінального правопорушення, а саме сушарка для овочів була видана слідчому обвинуваченою (а.п. 53), оглянута (а.п. 54-57), визнана речовим доказом (а.п. 58) та передана на зберігання потерпілій (а.п. 59). В ході проведення 12.07.2016 року слідчого експерименту обвинувачена розповіла та показала, яким саме чином та за яких обставин нею вчинялися кримінальні правопорушення (а.п. 60-67).

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Дії обвинуваченої за епізодом від 30.05.2016 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення, судом кваліфікуються за частиною 3 статті 185 КК України, а за епізодом від 01.06.2016 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за частиною 2 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченої встановлено, що вона повнолітня (а.п. 68), раніше судима (а.п. 69-72, 73-75), не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п. 76), на обліку у лікаря-нарколога (а.п. 77) та лікаря-психіатра (а.п. 78) не перебуває, раніше перебувала на обліку у лікаря-нарколога, але знята з обліку у зв`язку із засудженням до позбавлення волі.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості (частина 2 статті 185 КК України) та тяжких злочинів (частина 3 статті 185 КК України), сукупність усіх обставин, що характеризують дані кримінальні правопорушення (злочини), які є умисними, корисливими, особистість обвинуваченої, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає визнання вини та щире каяття обвинуваченої.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 67 КК України, суд вважає рецидив злочину.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім як для покарання обвинуваченої, так і для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так і іншими особами, однак вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання та звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням в порядку, передбаченому статтею 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. При визначенні обвинуваченій остаточного покарання суд керується вимогами частини 1 статті 70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України та призначити їй покарання:

-за частиною 2 статті 185 КК України позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за частиною 3 статті 185 КК України позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України визначити ОСОБА_14 покарання шляхом часткового складання покарань та визначити їй остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_15 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме:

-15 прикормок для риб, 3 флакони крапель для риб, металева котушка, зерна коноплі повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 (а.п. 42, 43);

-сушарку для овочів «ZELMER ZED 135 OW» повернути за належністю потерпілій ОСОБА_9 (а.п. 58, 59).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1