АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 20 липня 2016 року апеляційну скаргу прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна.

Відповідно до ухвали суду, слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, врахував те, що вказане клопотання було подане з пропуском встановленого кримінальним процесуальним законом строком, проте слідчий в судовому засіданні в суді першої інстанції не порушував питання про поновлення пропущеного строку, а мотивування клопотання, щодо пропуску встановленого кримінальним процесуальним законом строку, зумовлюється лише в повторності звернення до суду із клопотання про арешт майна, без надання слідчому судді належних доказів первісного звернення слідчого з відповідним клопотанням.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді, викладені в ухвалі такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на вилучені в квартирі АДРЕСА_1 , предмети, речі, та документи відповідно до вказаного переліку.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, вказує на істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, які мали місце під час розгляду клопотання слідчого, зокрема прокурор наголошує на тому, що встановлені кримінальним процесуальним законом строки для звернення до слідчого судді з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна органом досудового розслідування не пропущені, так, як клопотання було подано через засоби поштового зв`язку на наступний день після проведення обшуку, що підтверджується фіскальним чеком від 13 травня 2016 року про сплату послуг КМД УДППЗ «Укрпошта» із зазначеним номером ідентифікатора внутрішнього поштового відправлення, виданий оператором поштового зв`язку.
Також, прокурор звертає увагу суду, на те, що станом на 03 червня 2016 року до органів прокуратури м. Києва та особисто прокурору чи слідчому інформація про місце та час розгляду клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна від 13 травня 2016 року не надходили, так само, станом на 03 червня 2016 року до прокуратури м. Києва Печерським районним судом не надано інформацію про результати розгляду клопотання слідчого та копію ухвали слідчого судді від 13 травня 2016 року, що на думку прокурора свідчить про порушення слідчим суддею вимог ч. 2 ст. 172 КПК України під час розгляду клопотання слідчого, оскільки слідчий суддя не мав жодних законних підстав не викликати слідчого та прокурора для участі у судовому засіданні. З урахуванням вищевикладених обставин, та за відсутності інформації про результати розгляду клопотання слідчого від 13 травня 2016 року, як зазначає прокурор, до Печерського районного суду м. Києва слідчим у кримінальному провадженні 23 травня 2016 року повторно подано клопотання, погоджене із прокурором про арешт тимчасово вилученого майна.
Крім того, на думку прокурора, слідчим суддею, при вирішенні питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, взагалі не взято до уваги наявність правових підстав та мети застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Зокрема підставою накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку, як вважає орган досудового розслідування є те, що вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та визнане речовим доказам в рамках даного кримінального провадження, а метою накладення арешту є необхідність встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, осіб, причинених до його вчинення, забезпечення виконання санкції ч. 3 ст. 368 КК України, усунення ризиків втрати або знищення, перепродажу відповідного майна або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 20 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000045, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

23 травня 2016 року слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , за погодженням прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучених у квартирі АДРЕСА_1 , під час обшуку предметів, речей, документів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року в задоволенні вищезазначеного клопотання слідчого відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0000045, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_7 , представника володільця вилученого майна ОСОБА_10 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що клопотання про арешт вилученого майна під час проведення слідчих дій подане з пропуском процесуального строку.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З клопотання про накладення арешту на майно вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду, 12 травня 2016 року було проведено обшук квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому, з вказаним клопотанням слідчий звернувся до районного суду лише 23 травня цього ж року, тобто з пропуском процесуального строку такого звернення, що підтверджується матеріалами провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки для цього були всі правові підстави, з чим погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

На підставі вище наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і підстав для її скасування, як про це просить прокурор, навіть з урахуванням усіх доводів, наведених в апеляційній скарзі, немає, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2013/2016 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1