АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1823/16 Справа № 206/4160/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000412, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2016 року, постановлену щодо
неповнолітнього ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
потерпілого ОСОБА_11
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2016 року ставить питання про її скасування у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а за обвинувальним актом у кримінальному провадженні призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі.
В обґрунтування доводів скарги прокурор зазначає, що суд дійшов хибного висновку, повернувши обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки в обвинувальному акті має місце технічна помилка, а саме: невірно зазначено місце народження потерпілого та реєстраційний номер мотоцикла, який належить ОСОБА_12 і яким керував обвинуваченийОСОБА_7 , тому, на думку прокурора, це не є перекручуванням обставин справи і може бути усунуто під час судового розгляду провадження, а обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2015 року за №0000412, щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 було повернуто прокурору.
Мотивуючи рішення суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому невірно зазначено відомості щодо потерпілого, а саме: місце його народження, так зазначено м. Дніпропетровськ, замість вірного м. Каратау Джамбульської області, та невірно вказано реєстраційний номер мотоцикла НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений, тоді як згідно з технічним паспортом мотоцикл має реєстраційний номер НОМЕР_2 , що свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, тому повернув його прокурору.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу скасувати як незаконну і необґрунтовану, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 , його законний представник ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_11 , кожен окремо, вважали, що апеляційна скарга прокурора необґрунтована, у зв`язку з чим прохали в її задоволенні відмовити.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого висновку.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, не містить анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
В силу п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
На переконання колегії суддів, зазначені вимоги ст. 291 КПК України органом досудового розслідування дотримані, а висновки суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам закону є необґрунтованими виходячи з такого.
Судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту було призначено підготовче судове засідання на 25 липня 2016 року, в яке викликалися учасники судового провадження, в тому числі і потерпілий ОСОБА_11 .
Під час вирішення питання про можливість призначення матеріалів обвинувального акту до судового розгляду з`ясувалося, що в ньому невірно зазначено місце народження потерпілого ОСОБА_11 - м. Дніпропетровськ, замість вірного м. Каратау Джамбульської області, Казахстан.
На переконання колегії суддів, невірне зазначення в обвинувальному акті місця народження потерпілого ОСОБА_11 ніяким чином не може вплинути на розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_13 по суті, тому суд не мав достатніх правових підстав для повернення обвинувального акту з цього приводу, оскільки ці протиріччя можливо усунути шляхом допиту потерпілого під час здійснення судового розгляду.
Також, однією з підстав повернення судом обвинувального акту прокурору є невірне зазначення в ньому реєстраційного номеру мотоцикла НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений під час ДТП, яка мала місце 02 травня 2015 року, оскільки згідно з технічним паспортом мотоцикл має реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Колегія суддів вважає, що суд, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; та інші питання передбаченні цією статтею.
Колегія суддів наголошує, що, якщо в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину, в якому обвинувачується особа, або взагалі суд прийде до висновку про відсутність складу, події злочину чи про недоведеність вини ОСОБА_13 , то нормами КПК України передбачені процесуальні дії, які необхідно вчинити в таких випадках.
Окрім того, в силу ст.ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення. Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.
При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.
Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Колегія суддів, звертає увагу, що ті процесуальні дії та процесуальні рішення, які необхідно вчинити і прийняти під час підготовчого судового засідання, здійснюються з метою підготовки кримінального провадження до здійснення судового розгляду та повинні вирішуватися на розсуд суду тим складом суду, якому в подальшому і розглядати обвинувальний акт по суті.

Крім того, до повноважень суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг не відноситься прийняття рішень в порядку ст. ст. 314, 315 КПК України, у зв`язку з чим, керуючись ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

За результатами розгляду цього обвинувального акту у кримінальному провадженні, підстав для здійснення судового провадження в іншому складі суду, передбачених ст. 416 КПК України, колегія суддів не вбачає.

В ході нового розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_13 суду необхідно усунути допущенну невідповідність вимогам кримінального процесуального закону, провести підготовче судове засідання відповідно до ст. ст. 314, 315 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2016 року задовольнити.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000412, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2015 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернуто прокурору скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3