15 вересня 2016 року
Провадження №: 1/127/35/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: захисника ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин, Тростянецького району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, фізична особа - підприємець, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ладижин, Тростянецького району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, фізична особа - підприємець, одруженого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 з 2003 року співпрацював з громадянином Німеччини ОСОБА_11 , який являється власником та директором фірми «Петр Дерксен» по розвитку спільного бізнесу, а саме по закупівлі в державах Західної Європи як нових так і таких, які були у використанні легкові та вантажні автомобілі, перевезенням та їх реалізацією на території .

Так, 28 червня 2008 року ОСОБА_9 , перебуваючи на території Німеччини, маючи мету на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , умисно з корисливих мотивів, шляхом введення в оману останнього, використовуючи дружні та довірчі відносини які склались між ними, повідомив ОСОБА_13 неправдиві відомості у необхідності і вигідності їхньої подальшої співпраці, щодо закупівлі на території Західної Європи автомобілів та поставку їх на території України виключно для ПП «Екатерина», TOB «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр». Петер Дерксен, будучи впевненим у добропорядності намірів ОСОБА_9 , перебуваючи в офісі фірми «Петер Дерксен», що розташований за адресою: м. Марсберг, вул. Ам.Брух, 75, Німеччина, видав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 105 000 євро, що еквівалентно 800 919, 00 грн., відповідно до курсу валют Національного Банку України від 27 червня 2008 року, на купівлю автомобілів. У підтвердження отриманих коштів ОСОБА_9 підписав документ (підтвердження), датований 28 червня 2008 року, текст якого виконаний на німецькій мові.

Крім того, ОСОБА_9 , повторно 16 серпня 2011 року, перебуваючи на території Німеччини, маючи на меті заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 шляхом введення в оману останнього умисно, керуючись корисливим мотивом, використовуючи дружні та довірчі відносини, які склались між ними, повідомив ОСОБА_13 неправдиві відомості в необхідності і вигідності їхньої подальшої співпраці щодо закупівлі на території Західної Європи автомобілів та поставку їх на територію України, виключно для ПП «Екатерина», TOB «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр». Петер Дерксен, будучи впевненим у добропорядності намірів ОСОБА_9 , перебуваючи в офісі фірми «Петер Дерксен», що розташований за адресою: м. Марсберг, вул. Ам.Брух, 75, Німеччина, видав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 50 000 євро, що еквівалентно 570 285, 00 грн., відповідно до курсу валют Національного Банку України від 16 серпня 2011 року, на купівлю автомобілів. У підтвердження отриманих коштів ОСОБА_9 підписав документ (підтвердження), датований 16 серпня 2011 року, текст якого виконаний на німецькій мові.

ОСОБА_9 взяті на себе зобов`язання, щодо купівлі автомобіля не виконав, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд. Згідно інформації Державної Митної Служби Вінницької Митниці від 15 листопада 2011 року ОСОБА_9 в період часу з 28 червня 2008 року по 01 листопада 2011 року доставив на територію України, а саме 11 лютого 2011 року один транспортний засіб марки FORD, моделі TRANSIT CONNECT номер кузова НОМЕР_1 , відправником якого являлась фірма «Петер Дерксен», отримувач - ТОВ «Авто-Альянс», вартістю 1 150 євро, що еквівалентно 12 428 грн., відповідно до курсу валют Національного Банку України від 11 лютого 2011 року. Своїми умисними діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 1 358 776 грн.

ОСОБА_14 з 2003 року співпрацював з громадянином Німеччини ОСОБА_11 , який являється власником та директором фірми «Петр Дерксен». У ході спільної діяльності на території держав Західної Європи проводилась закупівля, перевезення і подальша реалізація третіми особами на території України нових так і таких, що були у використанні автомобілі, як легкові так і вантажні.

Так, ОСОБА_14 16 серпня 2011 року перебуваючи на території Німеччини, маючи мету на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , умисно з корисливих мотивів, шляхом введення в оману останнього, використовуючи дружні та довірчі відносини, які склались між ними, повідомив ОСОБА_13 неправдиві відомості у необхідності і вигідності їхньої подальшої співпраці, щодо закупівлі на території Західної Європи автомобілів та поставку їх на території України для ПП «Екатерина», TOB «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр». Петер Дерксен, будучи впевненим у добропорядності намірів ОСОБА_15 , перебуваючи в офісі фірми «Петер Дерксен», що розташований за адресою: м. Марсберг, вул. Ам.Брух, 75, Німеччина, видав ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 50 000 євро, що еквівалентно 570 285, 20 грн., відповідно до курсу валют Національного Банку України від 16 серпня 2011 року, на купівлю автомобілів. У підтвердження отриманих коштів ОСОБА_14 підписав документ (підтвердження), датований 16 серпням 2011 року, текст якого виконаний на німецькій мові. ОСОБА_14 взяті на себе зобов`язання щодо купівлі автомобілів не виконав, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд, так як не придбав та не поставив на адресу ПП «Екатерина», TOB «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» жодного автомобіля.

Своїми умисними діями ОСОБА_14 завдав ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 570 285, 20 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду надав наступні показання, що вони з братом ОСОБА_10 є приватними підприємцями та займаються ремонтом, обслуговуванням та продажем автомобілів. Автомобілі вони купували зазвичай за кордоном та потім їх перепродували.

Приблизно в 2003 році ОСОБА_17 , який являвся власником двох фірм ПП «Екатерина» та ТОВ «Альянс» і запропонував їм допомогти з підбором автомобілів у Європі для його фірми. ОСОБА_17 зацікавив їх тим, що вони зможуть по собівартості розмитнювати дані автомобілі через фірму ОСОБА_17 , безкоштовно та зможуть відкривати довгострокові візи в Німеччину, при цьому ОСОБА_17 буде платити їм за кожен знайдений автомобіль по 200 євро. Вказана пропозиція ОСОБА_17 їх зацікавила та вони почали співпрацювати з ОСОБА_17 . Будучи в Німеччині вони підшукували автомобілі, як собі так і для ОСОБА_17 , інформацію по його автомобілях повідомляли йому. Доставкою автомобілів займались працівники ОСОБА_17 , в тому числі і ОСОБА_18 . До 2005 року все так і було, потім ОСОБА_17 запропонував їм займатись і реалізацією тих автомобілів, які були куплені ними в Європі. Вказана пропозиція ОСОБА_17 зацікавили їх, оскільки ОСОБА_17 пропонував 50 % чистого прибутку. У 2008 році ОСОБА_17 запропонував розмитнювати автомобілі, які люди приганяли на фірму ПП «Екатерина», зацікавивши їх тим, що вони будуть отримувати більший прибуток ніж просто з продажу автомобілів і вони почали працювати. В 2010 році вони через ОСОБА_17 та ОСОБА_12 відкрили візи після того, як внесли залог в сумі 9700 євро на рахунок ОСОБА_12 за них та інших гонщиків. Вони від`їздили ці візи та звернулись і для того щоб повернути залогові кошти, відмітили в Німецькому посольстві папери, що вони покинули Шенгенську зону без порушення візового режиму, після чого відкрили польську візу приблизно в 2011 році. Вони заїхали до ОСОБА_12 , щоб віддати документи з посольства для того щоб він зміг забрати їх залогові кошти в німецькому банку.

На весні 2011 року вони повідомили ОСОБА_17 про те, що припиняють надавати ОСОБА_17 послуги поки він з ними не розрахується за минулу роботу, однак ОСОБА_17 сказав, що вони його не попередили раніше і тепер руйнуються його плани і він буде нести збитки та те, що вони повернуть йому в сто разів більше. ОСОБА_9 відомо, що в країнах Європейського Союзу неможна мати з собою суму коштів більше ніж 10 тисяч євро.

В серпні 2011 року вони приїхали до ОСОБА_12 та привезли документи з німецького посольства, які підтверджують, що вони та їх водії повертаються на територію України, без порушення візового режиму, щоб повернути їм залогові кошти для відкриття візи та попросили у нього для себе таке ж підтвердження, аби вони могли ним скористатись у разі перевірки. Один екземпляр ОСОБА_19 залишив собі, чим і надалі скористався ОСОБА_17 для того щоб відкрити проти них кримінальну справу. ОСОБА_17 використав ОСОБА_12 заради того, щоб помститись їм додрукував дати та використав підтвердження 2008 року. Петер Дерксен являється бідною людиною та він ніколи не мав великих коштів. Його брат ОСОБА_14 та він неодноразово ставили підпис на документах з німецьким текстом або ж просто на чистих аркушах паперу для того що б ОСОБА_19 мав можливість відзвітувати перед податковою службою Німеччини про те що він всі кошти, які є на його рахунках віддавав іншим громадянам і сам бізнесом не займається.

ОСОБА_17 неодноразово через знайомих просив переказати ОСОБА_9 , що він затаскає їх по судам та відбере у них все. Після чого і була відкрита кримінальна справа проти них. Петер Дерксен також звернувся до суду із цивільним позовом, у якому ОСОБА_9 ніби позичив кошти у нього та не повернув. Рішення по цивільній справі вже набуло законної сили та все їх майно з братом описали. Вони неодноразово скаржились до правоохоронних органів, проте це жодних результатів не дало.

Крім того, як зазначив ОСОБА_9 , що ніякої діяльності з ОСОБА_11 він не здійснював, а фактично купував автомобілі за свої кошти.

Розписки з`явились тому що вони підписували чисті аркуші паперу та розписки на німецькій мові на прохання ОСОБА_17 та ОСОБА_12 . ОСОБА_20 розписки не писав, вони працювали на довірливих стосунках. Розписки писали багато хто, а претензії у ОСОБА_12 були тільки до них за проханням ОСОБА_17 . На розписках, що знаходяться у матеріалах кримінальної справи його підпис. Розписки, які вони підписували були як і чисті так і заповнені. Розписки зазвичай підписували в офісі ОСОБА_12 . Відносини з ОСОБА_11 були довірливими. З фірмою ПП «Екатерина» він ніяких трудових стосунків не мав. У фірму ТОВ «Автоальянс» ОСОБА_17 взяв його співвласником, але ніякого права керувати цією фірмою він не мав. Будучи співвласником даного підприємства він не підписував жодних документів. З ОСОБА_11 та ОСОБА_17 він жодних договорів не заключав та ніяких коштів не отримував. При складанні розписок між ним та ОСОБА_11 зазвичай були присутні його брат та ОСОБА_21 або ж інший люди, які їхали з ним. На даний час у ПП «Екатерина» існує дуже велика заборгованість перед ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_14 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду надав наступні показання, що він проживає у місті Ладижин Тростянецького району Вінницької області та працює приватним підприємцем по ремонту, обслуговуванню та продажу автомобілів.

Приблизно в 2003 році він познайомився з ОСОБА_11 , коли через ОСОБА_17 відкривали собі візи до Німеччини. Зазвичай він купував автомобілі в Німеччині для себе та для клієнтів під замовлення. Одного разу ОСОБА_17 запропонував йому та його братові ОСОБА_9 підшукувати для нього автомобілі, так як вони в цьому дуже добре розбирались отримувати за це по 200 євро, також по собівартості розмитнювати свої автомобілі і відкривати через нього безкоштовно візи. Так, купуючи автомобіль для себе вони шукали і для ОСОБА_17 хороші варіанти та потім повідомляли йому. Зазвичай вони шукали автомобілі в інтернеті, знаходячись в Німеччині у знайомих, та потім повідомляли один одному. Хтось із них їхав оглядати автомобіль та якщо він підходив то купував його, якщо ж ні то повідомляли про це ОСОБА_17 , який надалі вирішував питання купівлі та оплати автомобіля з продавцем. До 2005 року у них з ОСОБА_17 проблем не було по розрахунках за їх послуги. Після 2005 року ОСОБА_17 запропонував їм займатись підготовкою та продажем автомобілів та отримувати за це 50% чистого прибутку. Для успішної реалізації їх на території України потрібно було їх обробляти: ремонт, фарбування для надання товарного вигляду. В червні 2008 року ОСОБА_17 запропонував йому бути відповідальним по розмитненню автомобілів для клієнтів, які привозили на його фірму свої автомобілі, як і вони. В рахунках Німеччини ціна за автомобілі була низькою. Вінницька митниця робила запит по номерах автомобілів, оскільки коли вони розмитнювали їх то там були проблеми по розрахунках вартості. Так як ОСОБА_19 навіть не знав, які саме автомобілі заходять на територію України під його ім`ям і у нього не було екземплярів цих рахунків та він попросив, що б його дружина ОСОБА_22 , яка також працювала на даній фірмі, скинула йому на пошту відскановані рахунки. Далі ОСОБА_23 дав ОСОБА_13 текст для листа, аби він знав що говорити, на рахунок того, що у нього відсутні екземпляри рахунків та чому така низька ціна автомобілів в рахунках, які перевозять на територію України, при перевірці німецькими митними службами. Після такого розмитнення майже всі клієнти відвернулись від фірми, оскільки деяким клієнтам автомобілі розмитнювали півроку, а деяким прийшлось взагалі вивозити автомобілі з території України. Після цієї перевірки Вінницька митниця отримала відповідь від деяких країн шенгенської зони, та подала позов до суду на ПП «Екатерина», про що є рішення судів, згідно із якими конфіскуються автомобілі розмитнені через ПП «Екатерина», оскільки вони були оформлені не на ОСОБА_12 та в рахунках зазначались набагато менші суми вартості автомобілів. В результаті цього фірмою ПП «Екатерина» було не заплачено в повному обсязі митний збір.

В 2010 році після того, як всі довідки на автомобілі були виписані та не було що і кому розмитнювати ОСОБА_14 та ОСОБА_9 почали знову підіймати питання по розрахунку з ними за їх роботу по розмитненню автомобілів, проте ОСОБА_17 постійно ухилявся від розмови, посилаючись на свою зайнятість та суди із митницею та переконував їх, що коли закінчаться суди він обов`язково із нами розрахується. І тоді вони знову через ОСОБА_17 , та його фірму відкрили візи після того, як внесли залогову суму коштів 9 700 євро на рахунок ОСОБА_12 , за них і їх гонщиків, через ПП «Екатерина».

Петер Дерксен бідна людина, доходи він не отримує та він навіть отримує кошти як малозабезпечений громадянин. Вони від`їздили дану візу і для того щоб повернути залогові кошти відмітили в німецькому посольстві документ про те, що вони покинули шенгенську зону по його візі без порушення візового режиму, після чого вони вже відкрили польську візу. В серпні 2011 року вони заїхали до ОСОБА_12 для того аби віддати документи з посольства аби він зміг забрати їх залогові кошти і попросили у нього для себе такі документи, аби у них не було проблем із поліцією. ОСОБА_16 відомо, що між фірмою ТОВ «Автоальянс», ТОВ «Автоцентр» та ПП «Екатерина» були заключні контракти на поставку автомобілів від фірми ОСОБА_12 і також йому відомо, що ці контракти були фіктивними з ціллю відмивання грошей. Насправді автомобілі купувались за гроші українських громадян, які самі перевозили їх через кордон, потім купували та самі переганяли автомобілі за кордон і розмитнювали їх перед фірмою ОСОБА_17 він та його брат неодноразово ставили підпис на документах з німецьким текстом або ж просто на чистих аркушах паперу для того що б Петер Дерксен мав можливість звітувати перед податковою службою Німеччини про те що він всі кошти, які є на його рахунках віддавав іншим громадянам і сам бізнесом не займався. Так ОСОБА_17 , руками ОСОБА_12 спеціально додрукував дату та місто в розписках 2011 року і відкрив проти них кримінальну справу.

Крім того, як зазначив ОСОБА_14 , що вони з братом переганяли автомобілі для себе та за власні кошти, ніколи ОСОБА_19 коштів для придбання автомобілів не видавав. Зазвичай в Німеччину за автомобілями їздило близько 300 водіїв. Фіктивні розписки про отримання коштів складались у ОСОБА_12 вдома. Фіктивність цих розписок була в тому, що вони беруть кошти у ОСОБА_12 на купівлю автомобілів. Переклад розписок, які були написані на німецькій мові був не відомий, він лише міг зрозуміти де було написано моє прізвище та сума коштів. За адресою у якій була фірма ОСОБА_12 знаходилась студія звукозапису. Розписки, які вони писали були написані лише на німецькій мові хоча ОСОБА_19 добре розмовляє російською мовою без акценту. Йому відомо, що існували контракти між фірмами ПП «Екатерина», TOB «Автоальянс» та TOB «Автоцентр» з фірмою Петера Дерксена про поставки автомобілів. Автомобілі він купував лише за свої власні кошти, але приганяв на фірму ПП «Екатерина» та там лише розмитнював та потім продавав. Свої автомобілі він оформлював на фірму ПП «Екатерина» тому що так було дешевше.

Вони з братом були приватними підприємцями та звітували перед митними і податковими органами про їх доходи. З фірмами ПП «Екатерина», TOB «Автоальянс», TOB «Автоцент» у них жодних контрактів та трудових відносин не було. Зазвичай він купував автомобілі за власний кошт, проте інколи було й таке що під замовлення.

Допитаний під час досудового слідства потерпілий ОСОБА_24 , показання якого були оголошені у судовому засіданні, оскільки останній за станом здоров`я не може бути присутнім у судовому засіданні надав наступні показання, що у 2002 роді в м. Марберг, Німеччина, заснував підприємство «Петер Дерксен», основним видом діяльності якого була закупка і реалізація автомобілів. У цьому ж році в Німеччині він познайомився із громадянином України ОСОБА_17 на той час менеджером ПП «Екатерина», яке займалося аналогічним видом діяльності в Україні. У подальшому вони почали займатися спільною діяльністю, щодо закупівлі, транспортуванням та реалізацією на Україні автомобілів. Для реалізації їхніх спільних планів підприємства уклали між собою міжнародні контракти. На території Європи він самостійно закуповував автомобілі або надавав кошти для вказаних цілей особам які працюють з ПП «Екатерина». Кошти він надавав готівкою, в отримані яких він писав відповідний документ, текс якого виконаний на німецькій мові (розписка). Після купівлі автомобілів він готував усі необхідні документи для їх транспортування на територію України. У подальшому він інформував по телефону або за допомогою електронної пошти представників ПГІ «Екатерина» про час і місце перетину кордону, технічні характеристики автомобілів, а також II.І.Б. осіб що їх доставляють. Вказані автомобілі транспортувалися на адресу ПП «Екатерина». Подальшою реалізацією автомобілів проводило ПП «Екатерина». Вартість автомобіля вказувалася рахунку-фактурі. Кошти ПП «Екатерина» за поставлені їй транспортні засоби перераховувало на його банківський рахунок по безготівковому розрахунку. Також фірма «Петер Дерксен» займалася спільним видом діяльності щодо закупівлі, транспортуванням та реалізацією на Україні автомобілів по міжнародним контрактах з ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» власником яких є ОСОБА_17 . Одним із осіб, які проводили купівлі за його кошти автомобілів у Німеччині та транспортування їх в Україну був ОСОБА_9 , з яким його в 2003 році познайомив ОСОБА_17 із ОСОБА_9 , у нього склались ділові та довірчі відносини. Окрім того, ОСОБА_9 з 2006 року є співзасновником ТОВ «Авто-Альянс», що підтверджуваного його статус надійного партнера. ОСОБА_9 як і інші особи здійснював закупку автомобілів за його кошти. З ОСОБА_9 склалися ділові та довірчі відносини. У подальшому стосовно спільного бізнесу ОСОБА_9 ніколи його не підводив та він його ніколи ні в чому не підводив. В 2008 році з об`єктивних причин товарообіг з ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ЇІП «Автоцентр» знизився. Повернення коштів за вже поставлений товар затягувався, так як автомобілі в Україні погано продавалися. Звірка з вказаними вище підприємствами проводилася по загальній сумі заборгованості ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» перед фірмою «Петер Дерксен», а по найменуванню товару проводилася дуже рідко у виняткових випадках. 28.06.2008 до нього на фірму приїхав ОСОБА_9 та повідомив, що хоче продовжити закупівлю автомобілів, після чого вони обумовили суму та місця закупівлі автомобілів. Для реалізації вказаних намірів, в приміщені фірми «Петер Дерксен» за адресою; м. Марсберг вул. Ам.Брух, 75, Німеччина, видав ОСОБА_9 105 000 євро, про що, ним складений відповідний документ, текст якого виконаний на німецькій мові, для закупівлі автомобілів. Окрім коштів, він йому видав довіреність на представництво його інтересів при закупівлі автомобілів та всі необхідні документи. З 2008 по 2011 роки фірма «Петер Дерксен» з ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» не проводили звірку по найменуванню товару, лише проводили по загальним сумам заборгованості кожні пів року. 16.08.2011 до нього на підприємство приїхав ОСОБА_9 та повідомив, що хоче продовжити закупку автомобілів, після цього вони погодили суму і місця закупок. Для реалізації намічених планів він видав ОСОБА_9 згідно розписки на німецькій мові кошти в сумі 50 000 євро. Також, ОСОБА_9 він видав довіреність на представництво його інтересів при закупівлі автомобілів та всі необхідні документи для їх закупівлі, оформлення та подальшого перевезення на Україну виключно на адресу ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр. У вересні 2011 року по телефону спілкуючись із ОСОБА_17 сказав, що 16.08.2011 видав ОСОБА_9 кошти для закупівлю автомобілів в сумі 50 000 євро. На що йому ОСОБА_17 повідомив, що ОСОБА_9 не поставив жодного автомобіля за отримані від нього 28.06.2008 кошти в сумі 105 000 євро. Після чого проведено звірку між ПП «Екатерина» в особі ОСОБА_17 і фірмою «Петер Дерксен» на предмет відповідності кількості і вартості поставлених автомобілів сумі коштів, які він надавав у процесі співпраці. У ході звірки встановлено, що ОСОБА_9 на адресу вказаних підприємств поставив 11.02.2011 лише один автомобіль вартістю 1 150 євро. Після чого він зв`язався з ОСОБА_9 та вимагав повернення коштів у сумі 155 000 євро. Однак ОСОБА_9 ніяких пояснень з цього приводу де дав і повідомив, що кошти не поверне. Тоді він підготовив письмову вимогу про повернення коштів, яка адресувалась ОСОБА_9 , яку відіслав ОСОБА_17 , щоб останній передав її ОСОБА_9 . Таким чином ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання його довірою заволодів коштами на загальну суму 155 000 євро. (т. 4 а.с. 6-8).

Також, в ході досудового слідства потерпілий ОСОБА_19 зазначив, що у 2002 році він заснував підприємство «Петер Дерксен», основним видом якого була закупка і реалізація автомобілів. У цьому ж році в Німеччині він познак громадянином України ОСОБА_17 менеджером ПП «Екатерина», яке з аналогічний вид діяльності і у подальшому співпрацювало з ним. На території Європи він самостійно закуповував автомобілі, або надавав кошти для вказаних цілей ПП «Екатерина» і після покупки автомобілів готував усі необхідні документі транспортування на територію України. У подальшому він інформував по телефон допомогою електронної пошти представників ПП «Екатерина» про час і місце автомобілів на територію України, технічні характеристики, а також П.І.Б. осіб що їх доставляють.

У 2003 році ОСОБА_17 познайомив Петер Дерксен із ОСОБА_10 , з яким у нього склались ділові та довірчі відносини. ОСОБА_10 як і інші особи здійснював закупку автомобілів за його кошти. Після знайомства у нього з ОСОБА_10 склалися довірчі відносини. У подальшому стосовно спільного бізнесу ОСОБА_10 ніколи підводив та він його ніколи ні в чому не підводив. Також фірма «Петер Дерксен» співпрацювала по міжнародним контрактам по закупівлі на території Європи автомобілів, пре. реалізацією з ПІТ «Автоцентр» та ТОВ «Авто-Альянс». В 2008 році по ряду об`єктивних причин товарообіг з ІІП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» знизився. Повернення коштів за вже поставлений товар затягувався, так як автомобілі в Україні погано продавалися. Звірка з вказаними вище підприємствами проводилася по загальній сумі заборгованості ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» перед фірмою «Петер Дерксен», а по найменуванню товару проводилася дуже рідко у виняткових випадках. З 2008 по 2011 роки фірма «Петер Дерксен» з ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» не проводили звірку по найменуванню товару, лише по загальним сумам заборгованості кожні пів року. 16.08.2011 до нього на підприємство приїхав ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та повідомили, що хочуть проводити закупку автомобілів, після цього вони погодили суму і місця закупок. Для реалізації намічених планів він видав ОСОБА_10 згідно розписки на німецькій мові кошти в сумі 50 000 євро. Також ОСОБА_10 він видав довіреність на представництво його інтересів при закупівлі автомобілів та всі необхідні документи для їх закупівлі, оформлення та подальшого перевезення на Україну виключно на адресу ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр». У вересні 2011 року було проведено звірку між ПП «Екатерина» в особі ОСОБА_17 і фірмою «Петер Дерксен» на предмет відповідності кількості і вартості поставлених автомобілів сумі коштів, які він надавав у процесі співпраці. У ході звірки було встановлено, що ОСОБА_10 на адресу вказаних підприємств не поставив жодного автомобіля. Далі між фірмою «Петер Дерксен», ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» було проведено звірку по найменуванню поставленого на ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» та ПП «Автоцентр» товару. В ході якою підтвердилося, що дійсно ОСОБА_10 не поставив жодного автомобіля. Після чого він зв`язався з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та вимагав повернення коштів в сумі 50 000 євро у ОСОБА_10 . Однак останній повідомив що кошти не поверне. Також вимогу про повернення коштів ОСОБА_19 направив у письмовій формі на адресу проживання ОСОБА_10 , однак він не знає чи отримав вказану вимогу ОСОБА_10 . Окрім того, він видав ОСОБА_10 кошти в сумі 50 000 євро не задумуючись, так як повністю йому довіряв, на підставі успішних та довготривалих ділових, дружніх відносин між ними. ОСОБА_10 раніше свою роботу виконував якісно та без затримок, що підтверджується документами по яким він видавав ОСОБА_10 кошти. Також ОСОБА_10 та його брата ОСОБА_9 він часто залишав ночувати у себе вдома, ділився з ними своїми думками щодо подальшого розвитку спільного бізнесу. Всього ОСОБА_10 з початку їхньої спільної діяльності видав 120 000 євро. На вказані кошти ОСОБА_10 у повному обсязі поставив автомобілі та запчастини, претензій до нього по вказаній вище сумі немає. Окрім того, наявність у нього вказаної суми коштів підтверджується випискою з банківського рахунку. Таким чином ОСОБА_10 шляхом обману та зловживаючи його довірою заволодів коштами на загальну суму 50 000 євро. (т. 5 а.с. 20-22).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , суду надав наступні показання, що з 2003 року його фірма ПП «Екатерина» працювала з фірмою ОСОБА_12 він був директором фірми ПП «Екатерина». Вони працювали по контракту, згідно з яким ОСОБА_19 поставляв на фірму ПП «Екатерина» вантажні мікроавтобуси, потім вони реалізовували їх на території України та отримували від цього прибуток, безпосередньо брати Колеснікови приймали в цьому участь. Вони відкривали візи та їздили в Європу на фірму ОСОБА_12 , отримували там під розписки кошти, по вказівці ОСОБА_12 вони їздили та дивились на автомобілі та купували лише ті, які на їх погляд підходили для реалізації на території України та віддавали кошти безпосередньо власникам. Після чого, оформлювали автомобілі супровідними документами та переганяли на фірму ПП «Екатерина», де вони розмитнювались, підписувався акт прийому-передачі і дані автомобілі становились власністю ПП «Екатерина». Автомобілі купувала фірма ОСОБА_12 , яку представляли брати Колеснікови та інші. Фірма ОСОБА_12 знаходилась в Німеччині в місті Марсберг, Петер Дерксен особисто знаходив автомобілі в інтернеті та для того щоб подивитись їх потрібен був час, тобто Колеснікови приїздили, отримували кошти та їхали дивитись автомобілі в напрямку, який вказував ОСОБА_19 . Таких автомобілів могло бути кілька, тобто вони приїздили, дивились їх, торгувались та купували автомобілі. Деякі автомобілі вони забирали одразу, а деякі залишали на стоянці продавця, щоб в подальшому перегнати на територію України. Перегоном автомобілів займались брати ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та інші. Ці автомобілі грузились або ж на автовоз або ж своїм ходом перевозились на територію України, вже на місці фірма ПП «Екатерина» розмитнювала автомобілі та складала акт прийому-передачі, потім автомобіль юридично ставав власністю фірми ПП «Екатерина», який в подальшому фірма реалізовувала через інтернет , газети та ринки. Безпосередньо ті автомобілі, які приганяв ОСОБА_9 він і займався їх реалізацією, а саме готував автомобіль, шукав покупців, торгувався, дивився економіку по даному мікроавтобусу і при реалізації автомобіля фірма ПП «Екатерина» видавала документи таким гонщикам, після чого вони віддавали ці документи разом із коштами в касу фірми ПП «Екатерина» , ці кошти накопичувались на рахунку, потім купувалась валюта та ми розраховувались із ОСОБА_11 .

Брати Колеснікови отримавши кошти в сумі 205 чи 210 тисяч євро від ОСОБА_12 не закупили автомобілі та потім сказали, що ніяких коштів вони не отримували та нікому нічого вони не винні. Після чого ОСОБА_19 приїхав на територію України та написав заяву про вказані обставини.

Про те, що брати ОСОБА_25 взяли грошові кошти та не повернули їх його сказав ОСОБА_19 в телефонному режимі. Петер ОСОБА_27 повідомив йому, що брати ОСОБА_25 приїхали до нього за черговими автомобілями, на що ОСОБА_17 здивувався, оскільки йому вони повідомили, що у них не було віз. Одного разу при особистій розмові з ОСОБА_9 він повідомив йому, що вони дійсно винні кошти ОСОБА_13 та обов`язково їх потім повернуть.

До підприємства ТОВ «Автоальянс» ОСОБА_17 також мав відношення, оскільки був його співвласником та ОСОБА_9 також там мав частку. ОСОБА_9 постійно не вистачала коштів, він завжди говорив, що вони так трудяться та працюють, а такого прибутку не має. ПП «Автоцентр» також було їх підприємством тільки брати ОСОБА_25 співвласниками даного підприємства не були. Розмитненням частини автомобілів, які привозили на територію України займався ОСОБА_14 , спочатку він працював декларантом. Взаєморозрахунки між фірмою ПП «Екатерина» та ОСОБА_11 проводились безготівковим розрахунком приблизно раз в місяць. Коли ОСОБА_19 видавав гонщикам кошти то він одразу повідомляв на яку саме фірму потрібно привезти автомобіль, це могла бути як ПП «Екатерина», ТОВ «Автоальянс» так і ПП «Автоцентр», з іншими автокомпаніями ОСОБА_19 не співпрацював. З ОСОБА_11 він працював по контракту та наша діяльність була повністю законною.

Кошти, які брати ОСОБА_25 не повернули належали компанії ОСОБА_12 . ОСОБА_14 деякий час був офіційно оформлений на фірмі ПП «Екатерина», ОСОБА_9 на даній фірмі оформлений ніколи не був, він лише був співвласником на одному із підприємств. Між фірмою ОСОБА_12 та братами ОСОБА_25 ніяких взаємовідносин оформлено не було, їм лише видавались доручення певного зразка для керування автомобілем та перегону. Взаєморозрахунки між ОСОБА_11 та фірмою ПП «Екатерина» проводились згідно бухгалтерського обліку. Порядок поставки автомобілів було прописано в контракті. Поставкою автомобіля займалась фірма ОСОБА_12 . На фірму ПП «Екатерина» були привезено із-за кордону біля тисячі автомобілів та по кожному складався акт прийому- передачі, сторонами якого були директор фірми ПП «Екатерина» та постачальник ОСОБА_19 . Акт прийому-передачі підписувався ОСОБА_11 та ним особисто і зберігався в бухгалтерії фірми ПП «Екатерина». Про розписки в контракті нічого сказано не було, це була особиста примха ОСОБА_12 , оскільки йому потрібні були гарантії, коли він видавав кошти. На даний час ТОВ «Автоальянс» існує. З цивільним позовом до Ладижинського суду звертався ОСОБА_19 . Акти прийому-передачі автомобілів, які привозили брати ОСОБА_25 є в бухгалтерії фірми та повинні бути у ОСОБА_25 . В якому саме році ОСОБА_14 почав працювати на фірмі ПП «Екатерина» не пам`ятає. На даний час у фірми ПП «Екатерина» є заборгованість перед фірмою ОСОБА_12 і тому вона у грудні 2013 року була ліквідована через банкрутство. Про те що гонщики могли купувати за власні кошти собі автомобілі та приганяти їх на територію України на ім`я ОСОБА_12 йому невідомо. За кошти, які залишились невикористаними після купівлі автомобілів гонщики звітували лише перед ОСОБА_11 та ніколи не звітували перед фірмою ПП «Екатерина».

ОСОБА_17 працював лише із фірмою ОСОБА_12 та ніколи не працював із іншими закордонними фірмами. З 2008 по 2011 рік про заборгованість ОСОБА_25 перед ОСОБА_11 я нічого не знав, доки мені не сказав останній, оскільки у братів ОСОБА_25 було багато автомобілів у залишку та вони постійно займалися їх продажем.

Взаємозвірку фірма ПП «Екатерина» з фірмою ОСОБА_12 проводила та це було оформлено відповідними актами по бухгалтерському обліку. До того часу як виникла проблема із неповерненням коштів ОСОБА_13 питання щодо проведення взаємозвірки ніколи не виникало.

Підприємство «Екатерина» було ліквідовано в березні-квітні 2013 року.

Крім того, як зазначив ОСОБА_28 „ що він ніколи не звертався до братів ОСОБА_25 з проханням, щоб вони йому пригнали із-за кордону автомобіль як фізичній особі, можливо були випадки коли просив пригнати автомобіль на фірму ПП «Екатерина».

Якщо автомобіль ламався то брати ОСОБА_25 ремонтували його за власні кошти та потім ці кошти повертали при продажі автомобіля. Кінцеву суму, за яку брати ОСОБА_25 продавали автомобіль він ніколи не знав та це мене його не цікавило. Проте яку саме суму гонщики мають повернути на фірму після продажу автомобіля йому було відомо, адже по кожному автомобілю у них був створений прейскурант у якому вказувалось скільки саме після продажу автомобіля в касу має потрапити коштів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 , суду надав наступні показання, що з ОСОБА_11 він зустрічався часто, виконував його доручення, брав автомобілі та приганяв їх на територію України за це отримував зарплату в розмірі 100 або 200 євро точно не пам`ятає, інколи траплялось, що автомобілі ламались. Інколи бувало що він їздив по справам ОСОБА_12 в ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та виконував його доручення. Кошти на машини давав ОСОБА_19 під розписку.

Назви ТОВ «Альянс», ПП «Автоцентр» та ПП «Екатерина» йому відомі, вони брали автомобілі в Німеччині та ОСОБА_32 та приганяли на вказані фірми. Він працював не лише на ОСОБА_11 , а і по всій Україні. Автомобілі приганялись з Німеччини та ОСОБА_32 на документи ОСОБА_12 в місто Ладижин і там розмитнювались. Його робота була лише пригнати автомобіль та відзвітувати за нього, кошти на автомобілі надавав ОСОБА_19 під розписку. ОСОБА_33 розписці зазначалось дані закордонного паспорта, хто саме взяв вказані кошти, куди саме буде їхати та документ який видавався від його фірми, а коли вже привозили автомобілі на територію України звітували. Петер ОСОБА_27 ніколи не давав кошти без розписки та ніколи не брав розписки без коштів. Розписку, яку він підписував коли отримували кошти від ОСОБА_12 було написано на російській мові. Звітність коштів перевіряли по пригнаних автомобілях. Пошуком автомобілів за кордоном займався ОСОБА_19 та лише говорив куди саме їхати за автомобілем. Особисто він з власниками автомобілів ні про що не домовлявся, а лише оформляв документи на автомобіль. Розписки, які я надавав ОСОБА_13 йому не повертали. Перед ними стояло завдання їхати в ОСОБА_34 чи ОСОБА_35 та купувати конкретно вказаний автомобіль та привозити його на ПП «Екатерина» та віддавати його і звітувати за кошти, що потім на ПП «Екатерина» робили з розписками йому не відомо. Під час своєї роботи він привіз на ПП «Екатерина» близько 15 машин. Кошти на кожний автомобіль видавались в різних сумах, в залежності від марки автомобіля. Останнє замовлення на ПП «Екатерина» він виконав приблизно в 2008 році та з того часу до нього від ОСОБА_12 жодних претензій не надходило та коштів він від нього не вимагав. Інколи траплялось що автомобілі ламались та він доплачував своїх кошти за їх ремонт та ОСОБА_19 завжди їх повертав. Проте що хтось міг підійти до ОСОБА_12 та попросити написати, якусь розписку йому не відомо.

Братів ОСОБА_25 він знає, вони також працювали на ПП «Екатерина» , вони привозили машини на фірму, а ОСОБА_14 займався їх розмитненням, а ОСОБА_9 він не знав та ніколи по роботі з ним не зустрічався. Жодних документів від роботи на ПП «Екатерина» не залишилось, оскільки вони все здавали на фірму. Договірних відносин з фірмою ПП «Екатерина» у нього не було укладено, все робилось на довірі. Про те що ОСОБА_19 передавав кошти братам ОСОБА_25 йому нічого не відомо.

Через ОСОБА_12 свої автомобілі він не переганяв, тому що у нього коштів не було. За кожен автомобіль він звітував перед ПП «Екатерина» усно, а саме особисто перед ОСОБА_36 та отримував зарплатню від ОСОБА_12 . Автомобілі оформлювали на іIII «Екатерина» та перевозили їх на територію України. З ОСОБА_36 вони зустрічались лише на ПП «Екатерина» коли він привозив автомобілі із-за кордону та розмитнював їх на фірмі. В Шенгенську зону більше ніж 10 тисяч євро він ніколи не перевозив. Найбільша сума яку він отримав від ОСОБА_12 це 6500 євро, більше ніж 10 тисяч євро він ніколи не отримував. Було таке що він купував кілька автомобілів підряд. Він їхав за конкретним автомобілем одразу та за кордоном їх особисто не обирав, інколи траплялось, що автомобіль був в аварійному стані та він в таких випадках відмовлявся її забирати та привозити в Україну. Петер Дерксен надавав пакет документів, у якому була і довіреність. Автомобілі він оформлював на фірму ОСОБА_12 , він був лише перегонщіком, відповідно до довіреності. Офіс ОСОБА_12 знаходився в його будинку.

Також, як зазначив ОСОБА_29 , що він отримав кошти у сумі 6500 євро, витратив на купівлю автомобіля 1200 євро, чому така різниця він не знає, оскільки коли купував автомобіль в ОСОБА_32 то віддав власнику 6500 євро, а чому він написав в документах 1200 євро йому не відомо, оскільки він їх не перевіряв. В Німеччині та ОСОБА_32 різний НДС.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_37 , суду надав наступні показання, що ПП «Екатерина», ТОВ «Автоцентр» йому відомі, ОСОБА_12 також знає. Довгий час ОСОБА_37 займався авто бізнесом, а саме привозив на територію України автомобілі з Європи. З представником ПП «Екатерина» він зустрівся в Польщі, коли приїхав купувати автомобіль для продажу, але не вийшло і тоді він зустрівся з ОСОБА_11 та він запропонував йому просто перевезти автомобіль на територію України та отримати за це кошти на що ОСОБА_37 погодився лише для того щоб повернути свої витрати. Другий раз він потрапив в Німеччину і там його познайомили з ОСОБА_11 , який показав кілька варіантів де можна купувати автомобілі. Одного разу він навіть купував автомобіль у ОСОБА_12 , було таке що ОСОБА_37 приїхав в Німеччину та ОСОБА_20 попросив допомогти, а саме перевірити один маршрут автомобілів та якщо вони будуть в нормальному стані залишити завдаток. Кілька разів ОСОБА_37 допомагав ОСОБА_13 , та одного разу він приїхав і ОСОБА_20 запропонував дуже цікавий автомобіль. І так було кілька разів що ОСОБА_37 допомагав ОСОБА_38 , а взамін він пропонував дуже хороші автомобілі по хороших цінах. Одного разу він приїхав до ОСОБА_12 і він запропонував автомобіль, яким ОСОБА_37 зацікавився, ОСОБА_19 попросив допомогти йому та дав йому 5000 чи 6000 євро і запропонував подивитись по маршруту два автомобіля, а якщо йому це цікаво то залишити за них завдаток, а якщо ні то приїхати на територію України і віддати кошти на ПП «Екатерина». Розписку за вказані кошти ОСОБА_37 писав особисто своєю рукою та в ній вказував суму коштів, які отримав. Особисто ОСОБА_37 ніколи пустих розписок не підписував та не знає про таке ні від кого іншого та ніколи ні він ні ОСОБА_19 не писали розписки на суму, які не відповідають дійсності. Розписки так і залишались у ОСОБА_12 , одного разу коли ОСОБА_37 приїхав до ОСОБА_12 і запитав про розписку то він просто порвав її перед ним та потім свідок вже не запитував та їх не забирав.

Також, він інколи привозив автомобілі на ПП «Екатерина», коли він приїздив в Німеччину чи Польщу купити собі автомобіль та за два три дні не знаходив потрібного, він просто брав автомобіль та привозив його на ПП «Екатерина» для того щоб погасити свої витрати на дорогу. Автомобілі, які він брав для ПП «Екатерина» були вже куплені та просто стояли на площадці та він приходив до них, брав автомобіль та документи і перевозив на територію України, по документах автомобіль належав ОСОБА_13 . На ПП «Екатерина» в той час він віддавав автомобіль та документи ОСОБА_39 та іншим працівникам. ОСОБА_14 на ПП «Екатерина» займався розмитненням автомобілів. ОСОБА_9 на фірмі займався прийомом документів.

Петер ОСОБА_27 передавав йому кошти для купівлі автомобіля, але він так і не придбав автомобіль то ці кошти він повинен був передати представнику ПП «Екатерина». Домовленість про те що він має віддати кошти, які залишились представнику ПП «Екатерина» у них була, але залишків ніколи не було, тобто фактично жодних грошових коштів на ПП «Екатерина» він не передавав. ОСОБА_37 знав що ОСОБА_19 і брати ОСОБА_25 спілкувались. Про ПП «Екатерина» лише відомо, що вона займалась придбанням, розмитненням та реалізацією автомобілів. Свої автомобілі він ніколи не переганяв через фірму ОСОБА_12 , він їх розмитнював на Черкаській митниці. За привезені автомобілі на ПП «Екатерина» він звітував перед фірмою, а саме приїздив в бухгалтерію та привозив чеки, прізвище перед ким саме звітував згадати не може, пам`ятає лише що це були дівчата, їх було дві три людини.

Петер ОСОБА_27 ніколи не давав йому кошти, які перевищували 10 000 євро. Інколи ОСОБА_19 з ним не розраховувався коштами, а ОСОБА_37 приїздив в Німеччину для того щоб купувати автомобіль для своїх потреб та ОСОБА_40 знаходив йому автомобіль за хорошою ціною. Автомобілі, які він купував для ОСОБА_12 були оформлені на його ім`я. Реалізацією автомобілів, які він приганяв для ОСОБА_12 ОСОБА_37 не займався. Такого що він купував автомобіль для себе та оформлював його на ОСОБА_12 ніколи не було. Коли він купував автомобіль для ОСОБА_12 за його кошти, то ОСОБА_37 спочатку телефонував ОСОБА_13 та говорив який автомобіль, після чого він сам говорив чи залишати завдаток за такий автомобіль чи ні, якщо ж ні то ОСОБА_19 особисто говорив куди далі під`їжджати. З братами ОСОБА_25 за кордоном він ніколи не зустрічався та їхні автомобілі ніколи не переганяв.

Про те що братам ОСОБА_25 також надавались кошти для купівлі автомобілів йому стало відомо від ОСОБА_12 . За те що він допомагав ОСОБА_13 інколи перевозити автомобілі він розраховувався з ним лише послугами. Одного разу він мав отримати за перевіз автомобіля кошти, але в дорозі автомобіль зламався і він кошти не отримав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , суду надав наступні показання, що по даній кримінальній справі йому відомо лише те, що у братів ОСОБА_25 є конфлікт за кошти. Він познайомився з братами ОСОБА_25 коли працював на ПП «Екатерина», на даній фірмі він займався перегоном автомобілів із Німеччини. З ОСОБА_11 він знайомий, в яких відносинах перебував останній із братами ОСОБА_25 йому не відомо. На території Німеччини він забирав автомобілі там де йому говорили, особисто

він їх не купував, а лише перевозив. ОСОБА_18 ніколи не ставив свій підпис на чистих аркушах паперу. Про те що він працював на ПП «Екатерина» запису у його трудовій книжці немає. Гроші на автомобілі йому не видавались, а він просо їхав та забирав автомобілі, оскільки вони були вже закуплені. Куди саме їхати за автомобілем йому міг говорити як ОСОБА_19 так і брати ОСОБА_25 . Після розмитнення автомобіля на митниці він завжди їхав на ПП « ОСОБА_41 ». В яких стосунках перебували брати ОСОБА_25 із ОСОБА_11 та чи отримували вони від нього будь які кошти йому не відомо. На даний час він не працює на ПП «Екатерина», звільнився приблизно сім років тому. Автомобілі особисто для себе він не купував. Його послуги як водія оплачувала як фірма ОСОБА_12 так і бухгалтерія ПП «Екатерина». За витрачені кошти він звітував перед бухгалтерію ПП «Екатерина». Коли він виїздив з ОСОБА_42 за кордон то кошти на дорогу йому видавала ПП «Екатерина». Чи брали брати ОСОБА_25 у ОСОБА_12 кошти він ніколи не бачив. Петер ОСОБА_27 йому документів ніяких не передавав. Автомобілі, які він приганяв на територію України особисто ніколи не продавав. ОСОБА_18 ніколи не закупав машини, а лише їх перевозив, та за свої кошти він теж ніколи автомобілі не купував.

Допитаний під час досудового слідства свідок ОСОБА_43 , показання якого були оголошені у судовому засіданні надав наступні показання, що у 2005 році, знайомі познайомили його з громадянином Німеччини ОСОБА_19 , який та той час працював виключно по міжнародним контрактам з ПП «Екатерина» м. Ладижин, а з 2005 року з ТОВ «Авто-Альянс», згідно яких ОСОБА_19 на території Європи знаходив для продажу б/у автомобілі, за власні кошти купляє їх, переправляє на територію України на адресу виключно ПП «Екатерина», TOB «Авто-Альянс». Одним із таких осіб, які здійснював переправу їх на території України, був ОСОБА_43 П.Дерксен може охарактеризувати з позитивної сторони, як добропорядного, чесного, ввічливого чоловіка, який добре розмовляє на російській мові. їхня та багатьох інших осіб, співпраця полягала в наступному, ОСОБА_27 повідомляв його, що він на території Європи (в основному в Німеччині) знайшов б/у автомобілі, які продаються, але так як він не знає ринок автомобілів в Україні, то він, маючи закордонний паспорт та відкриту шенгенську візу, приїздив на територію Німеччини, зустрічався із ОСОБА_44 , який йому надавав всю необхідну інформацію про місця розташування та марки автомобілів, які продаються (їх може бути декілька в різних містах держави Німеччина), після чого він йому давав готівкою кошти для їх закупівлі, готівка була в євро, сума коштів які ОСОБА_19 видавав залежала від кількості знайдених ним автомобілів, тобто для прикладу, якщо ОСОБА_44 знайшов біля 10 автомобілів, то він йому давав готівку, яка не перевищує ціну вказаних 10 автомобілів. Про видачу йому вказаної кількості готівки, ОСОБА_45 .Дерксен писав розписку або підтвердження на німецькій мові, про те що він дійсно видав таку кількість готівки, яку читав і правильність написання якої він засвідчував своїм підписом. Німецьку мову всі особи, які займаються таким видом діяльності знають на необхідному для цього рівні. Як правило копію вказаної розписки ніхто у ОСОБА_45 .Дерксен не брав, так як вона непотрібна. Все відбувалося на довірливих відносинах між ними. Також хоче додати, що інколи з ним були і інші особи, які і будуть переганяти куплені за кошти ОСОБА_44 автомобілі. Далі він їхав у вказані ОСОБА_44 місця, де продаються автомобілі, оглядав їх, тобто визначав їх технічні характеристики, стан та рентабельність вказаної покупки і якщо автомобіль відповідає всім його вимогам, він повідомляв по факсу або по телефону ОСОБА_44 всіх дані на автомобіль та дані про його власника. Після чого ОСОБА_44 та власник автомобіля домовлялися між собою про ціну і оформляли всі необхідні документи на право власності вказаним товаром. Далі ОСОБА_44 повідомляв його, про суму яку він повинен сплатити покупцю, забирав автомобіль або залишав його для інших осіб, які і будуть їх транспортувати на Україну. Власник вказаного автомобіля у документах являвся ОСОБА_44 . Також він повідомляв ОСОБА_44 , яка особа буде переганяти той чи інший автомобіль, який в свою чергу готував всі необхідні документи, для транспортування автомобіля на територію України. Документи на автомобіль в яких зазначалася особа, яка буде його транспортувати, ОСОБА_44 за допомогою Німецької кур`єрської пошти відправляв в місце де він або вони в той час перебували. Отримавши документи, він їхав автомобілем до пункту перетину кордону, при цьому він або ОСОБА_45 .Дерксен повідомляв отримувача товару ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», про місце перетину кордону, всі дані на автомобіль та П.І.П. особи, яка вказаний автомобіль транспортувати. В свою чергу ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», повідомляла (підтверджувала) пункт перетину кордону, що вказаний товар прямує на її адресу, тільки після чого він (вони) перетинав кордон і поставляв товар на адресу ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», які проводили їх розмитнення за власні кошти. Продажем автомобіля займалася підприємство отримувач або особа, яка автомобіль транспортувала. Якщо він здійснював продаж автомобіля, то ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», надавала йому доручення, що вони уповноважують керувати та пересуватися на території України вказаним у доручені автомобілем, з метою його реалізації. Після продажу автомобіля ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», новому власнику видавала довідку-рахунок. Кошти від продажу автомобіля, він зараховував на рахунок ПП «Екатерина» або ТОВ «Авто-Альянс», які в свою чергу видавали йому частку за надані послуги. Окрім цього, хоче повідомити і пояснити, що були випадки коли він на території Європи знаходив автомобілі сам, які в подальшому купляв за власні кошти (особисті), ОСОБА_44 придбаний ним за власні кошти, документально оформляв на себе, і він вказаний автомобіль транспортував на адресу ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», в подальшому він і займався його продажем. Частину коштів від продажу, він передавав ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», за надані послуги, інша частина з яких ПГІ «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», перераховувала на адресу ОСОБА_44 за надані послуги. Гарантією повернення коштів, які ОСОБА_44 видав особі згідно розписки, для купівлі автомобілів, являлися ПГІ «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», які після продажу будь-ким, новому власнику автомобіля виписувала довідку-рахунок. Фактів того, що ОСОБА_44 просив його або інших осіб ставити свій підпис на чистому аркуші паперу, категорично заперечує. Також за час роботи на території Європи, не пам`ятає та не знає жодного випадку, того щоб громадянин України просили знайомого громадянина Німеччини виписувати їм фіктивну розписку або підтвердження, про походження у неї будь-якої суми грошей. П.Дерксен кошти для закупівлі автомобілів, видавав лише тим особам, яких від добре знав і довіряв їм на підставі давніх ділових відносин між ним і також оформляв автомобілі куплені за кошти особи, також на підставі давніх ділових відносин з урахуванням того що ці особи по договорах співпрацюють з ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс». Вказаний документ пишеться для звітності по виданим коштам якщо ОСОБА_44 повністю не довіряє особі він ніколи б не видав її кошти. (т. 4 а.с. 141-143).

Допитаний під час досудового слідства свідок ОСОБА_22 , показання якої були оголошені у судовому засіданні надала наступні показання, що з 01.09.2006 по 26.12.2011 працювала менеджером на ПП «Екатерина» та до її функціональних обов`язків входило, внесення відомостей у відповідну програму щодо продажу автозапчастин, які реалізовувала ПП «Екатерина», та виконувала інші завдання, які ставилося керівництвом, але без відповідної трудової угоди. Працювала вона по місцю проживання. Петер Дерксен вона знає, так як він являється громадянином Німеччини, і вона з ним спілкувалася в Інтернет мережі, а саме в «Скайп» відносно відкриття віз для осіб, які здійснювали перевезення автомобілів з Німеччини на Україну, але її не відомо для кого вказані автомобілі поставляються. Особисто вона ОСОБА_44 не бачила і з ним не знайомилася. Процедура співпраці полягала в наступному, вона через інтернет почту відправляла ОСОБА_19 дані на осіб, яким необхідно було відкрити візу для виїзду з України в Німеччину, ОСОБА_19 отримував всі дані на осіб, збирав всі необхідні документи в Німеччині, в тому числі і запрошення, які в подальшому відправляв на ПП «Екатерина», а саме до неї, також вона долучала до них і інші документи, які необхідні для відкриття віз і передавала весь пакет документів особам, для яких відкривали візу, підтвердження про отримання грошей ОСОБА_46 ( ОСОБА_47 ), яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , вона нічого повідомити не може і яким чином він був у неї в квартирі пояснити не може. Електронна адреса яка вказана у вказаному документі - це адреса ПП «Екатерина». Вказаний документ вона раніше не бачила (т. 4 а.с. 149-152).

Допитаний під час досудового слідства свідок ОСОБА_26 , показання якого були оголошені у судовому засіданні надав наступні показання, що фактів того, щоб ОСОБА_45 .Дерксен просив ОСОБА_9 та його розписуватися на чистих аркушах паперу та підписуватися на документах, текст яких виконаний на німецькій мові, категорично заперечує (т. 4 а.с. 153-155).

Допитаний під час досудового слідства свідок ОСОБА_48 , показання якої були оголошені у судовому засіданні надала наступні показання, що проживає вона разом із чоловіком ОСОБА_19 та дітьми. Її чоловік являється засновником та директором фірми «Петер Дерксен», видом діяльності якої є купівля та продаж автомобілів та інших товарів. Також її відомо що фірма «Петер Дерксен» працює по міжнародним контрактам з українськими підприємствами, яких саме не пам`ятає, тільки пам`ятаю що одне із підприємств «Екатерина» директором якого, являється ОСОБА_17 , по закупівлі на території Європи автомобілів, перевезення їх на територію України та продаж. Її чоловік та території Європи шукав в Інтернеті про автомобілі а іноді сам виїжджав, щоб оглянути стан автомобілів. До 2008 року часто до її чоловіка приїздили ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , та інші громадяни України, а після 2008 року лише два рази. Петер Дерксен надавав їм всю необхідну інформацію про автомобілі, які продаються. Також її відомо, що вище вказані громадяни купляли автомобілі за кошти, які їм видавав її чоловік. Кошти ОСОБА_19 знімав зі свого банківського рахунку, при цьому вона була неодноразово присутня. Після чого він видавав кошти, особам які мали їх кпити. ОСОБА_9 вона часто бачила в кабінеті свого чоловіка. Також бачила його і 16.08.2011 (т. 4 а.с. 156-157).

Допитаний під час досудового слідства свідок ОСОБА_21 , показання якого були оголошені у судовому засіданні надав наступні показання, що ОСОБА_9 знає його на протязі тривало часу і перебуває з ним в нормальних відносинах. ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», ПП «Авто Центр» йому відомі займаються вони розмитнення автомобілів та продаж автозапчастин. Петера ОСОБА_27 знає з 2006 року, так як вказана особа проживає на території Німеччини, і він допомагав йому з відкриттям візи, також в 2010 році він декілька разів залишався в нього переночувати. Що пов`язує братів ОСОБА_54 з ОСОБА_11 йому не відомо. Починаючи з 2006 року він здійснював перегонку з території Німеччини автомобілів на територію України, хто здійснював їх закупівлі на території Німеччини йому не відомо. Закупівлею та продажем автомобілів ОСОБА_21 не займався. Перегонкою автомобілів він займався за проханням ОСОБА_9 , вказані автомобілі він доставляв на митницю, де його зустрічав брат ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , якому він віддавав пакет документів на автомобіль та ключі від нього, що далі відбувалося з автомобілем невідомо. Інформацію на перегонку того чи іншого автомобіля він отримував на території України (м. Ладижин) від ОСОБА_9 разом зі всіма необхідними документами, які саме це були документи не знаю і якою мовою вони були заповнені мені не відомо. З 2006 по 2011 роки не пам`ятає точну кількість автомобілів які переганяв. Інколи з ним за автомобілями в Німеччину їздили брати ОСОБА_55 . Присутнім при видачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 коштів для закупівлі автомобілів не був присутнім. В 2010-2011 він був разом із ОСОБА_9 на території Німеччини, де у Петер Дерксен, де останній просив ОСОБА_9 ставити свій підпис на чистих аркушах паперу, крім нього, ОСОБА_9 та ОСОБА_19 при цьому ніхто присутнім не був. Факт підписання ОСОБА_9 документа текст якого виконаний на німецькій мові він не бачив. Ніякі кошти від ОСОБА_45 .Дерксен ОСОБА_21 ніколи не отримував, йому автомобілі не купляв, так як з ОСОБА_45 .Дерксен ніяким спільним видом будь-якою діяльності не займався. З підприємствами ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс» чи ПП «Авто Центр» не працював. Хто закуповував на території Німеччини автомобілі які переганялись та за чиї кошти, та хто проводив їх розмитнення йому не відомо. (т. 4 а.с. 160-163).

Також, у судовому засіданні досліджені наступні матеріали кримінальної справи, а саме:
? заява ОСОБА_12 від 17.10.2011 про те, що ОСОБА_14 заволодів його грошовими коштами (т. 5 а.с. 2);

? заява ОСОБА_56 від 17.10.2011 про те, що ОСОБА_9 заволодів його грошовими коштами (т. 1 а.с. 3);

? протокол очної ставки від 05.04.2012 між ОСОБА_36 та потерпілим ОСОБА_11 відповідно до якого ОСОБА_20 підтвердив надання ОСОБА_16 грошових коштів у сумі 50 000 євро для закупівлі автомобілів (т. 5 а.с. 102-106);

? протокол очної ставки від 04.04.2012 між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_11 відповідно до якого ОСОБА_20 підтвердив надання ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 155 000 євро для закупівлі автомобілів (т. 4 а.с. 167-171);

? протокол очної ставки від 10.04.2012 між ОСОБА_36 та ОСОБА_17 відповідно до якого ОСОБА_17 підтвердив те, дійсно ОСОБА_20 надав ОСОБА_16 грошові кошти у сумі 50 000 євро (т. 5 а.с. 98-101);

? протокол очної ставки від 10.04.2012 між ОСОБА_9 та ОСОБА_17 відповідно до якого ОСОБА_17 підтвердив те, дійсно ОСОБА_20 надав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 105 000 євро (т. 4 а.с. 172-174);

? протоколу виїмки від 13.02.2012 проведеної у ТОВ «Авто-Альянс» відповідно до якого вилучено документи, що підтверджують спільну діяльність ОСОБА_12 і вказаного підприємства по поставці автомобілів з Німеччини на територію України (т. 3 а.с. 2-3, т. 5 а.с. 110);

? документи вилучені 13.02.2012 під час виїмки проведеної у ТОВ «Авто-Альянс» контракти, установчі та платіжні документи в яких містяться фактичні дані про те, що ОСОБА_20 спільно з ТОВ «Авто- Альянс» поставляв на територію України автомобілі (т. 3 а.с. 4-28, т. 5 а.с. 111-124);

? протокол виїмки від 13.02.2012 проведеної у ПП «Екатерина» відповідно до якого вилучено документи що підтверджують спільну діяльність ОСОБА_12 і вказаного підприємства по поставці автомобілів з Німеччини на територію України (т. 3 а.с. 30-31, т. 5 а.с. 126);

? документи вилучені 13.02.2012 під час виїмки проведеної у ПП «Екатерина» контракти, установчі та платіжні документи в яких містяться фактичні дані про те, що ОСОБА_20 спільно з ПП «Екатерина» поставляв на територію України автомобілі (т. 3 а.с. 32-89,т.5а.с. 127-149);

? протокол виїмки від 13.02.2012 проведеної у ПП «Автоцентр» відповідно до якого вилучено документи що підтверджують спільну діяльність ОСОБА_12 і вказаного підприємства по поставці автомобілів з Німеччини на територію України (т. 3 а.с. 91-92, т. 5 а.с. 150);

? документи вилучені 13.02.2012 під час виїмки проведеної у ПП «Автоцентр» контракти, установчі та платіжні документи в яких містяться фактичні дані про те, що ОСОБА_20 спільно з ПП «Автоцентр» поставляв на територію України автомобілі (т. 3 а.с. 93-159, т. 5 а.с. 151-170);

? документа (розписки) від 16.08.2011 відповідно до яких ОСОБА_14 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у суму 50 000 євро (т. 5 а.с. 25);

? висновок почеркознавчої експертизи № 171-П від 24.02.2012 відповідно до якого підпис на документі (розписці) від 16.08.2011 виконаний ОСОБА_36 (т. 5 а.с. 54-60);

? висновок техніко-криміналістичної експертизи № 170-П від 24.04.2012 відповідно до якого на документі (розписці) від 16.08.2011 ознак внесення змін не виявлено (т. 5 а.с. 61-67);

? копії документів (розписок) на німецькій мові від 29.04.2005, 01.09.2005, 12.04.2005 та їх переклад на українську мову відповідно до яких ОСОБА_14 отримував від ОСОБА_12 з 2005 по 2011 грошові кошти на різні суми для купівлі автомобілів (т. 5 а.с. 172-177);

? виписки з банківських рахунків ОСОБА_12 та їх переклад відповідно до яких 27.06.2011 та 16.08.2011 ОСОБА_20 отримав у банку Німеччини готівкові кошти (т. 4 а.с. 24-25, т. 5 а.с. 178-189);

? довідка з ПП «Екатерина», TOB «Авто-Альянс», 1111 «Автоцентр» відповідно до якої ОСОБА_14 . ОСОБА_9 разом з іншими особами займалися доставкою перевозкою автомобілів з місць закупки на їхні адреси від імені фірми «Петр Дерксен» по її дорученню (т. 4 а.с. 225- 251, т. 5 а.с. 225-224);

? документи (розписки) від 16.08.2011 та 28.06.2008 відповідно до яких ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у суму 155 000 євро (т. 4 а.с. 11-12, 19-20);

? висновок експертного дослідження № 2949/2950 від 21.11.2012 відповідно до якого підписи в документах (розписках) від 16.08.2011 та 28.06.2008 виконані ОСОБА_9 (т. 4 а.с. 39-40);

? копії документів (розписок) на німецькій мові від 01.11.2003, 16.04.2004, 26.04.2005, 26.04.2005, 01.08.2005, 27.08.2005, 28.11.2005, 03.12.2005, 24.01.2006, 03.02.2006, 24.07.2006, 31.07.2008, 18.12.2006, 28.10.200 та їх переклад на українську мову відповідно до яких ОСОБА_9 отримував від ОСОБА_12 з 2003 по 2008 грошові кошти на різні суми для купівлі автомобілів (т. 4 а.с. 25-45, 50-70);

? висновок судово-технічної експертизи № 214 від 23.02.2012 відповідно до якого ознак стороннього втручання з ціллю внесення змін у тексти документів від 16.08.2011 та 28.06.2008 не встановлено, спочатку виконаний друкований текст, а потім підпис від імені ОСОБА_9 (т. 4 а.с. 120-122);

? висновок почеркознавчої експертизи № 201 від 23.02.2012 відповідно до якого підписи у документах (розписках) від 16.08.2011 та 28.06.2008 виконані ОСОБА_9 (т. 4 а.с. 126-127);

? рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.06.2012 про стягнення боргу з ОСОБА_9 , ОСОБА_15 (т. 6 а.с. 9-10).

Аналізуючи всі зібрані по справи докази в їх сукупності суд вважає, що винність ОСОБА_15 та ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_24 , свідків, речовими доказами, висновками експертиз та іншими доказами дослідженими по справі, які є логічними та такими, що узгоджуються між собою.

Так, допитаний в ході досудового слідства потерпілий ОСОБА_20 зазначив про те, що з підсудними ОСОБА_36 та ОСОБА_9 у нього склались ділові та довірливі стосунки, однак останні заволоділи його грошовими коштами та їх не повернули. У підтвердження отриманих коштів

ОСОБА_14 та ОСОБА_9 написали відповідні розписки.

Крім показань потерпілого ОСОБА_12 показання підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_9 спростовуються показаннями свідків та дослідженими в ході судового розгляду матеріалами кримінальної справи.

Так, свідок ОСОБА_17 зазначив про те, що дійсно у потерпілого ОСОБА_12 та підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_9 були гарні довірливі стосунки, він дізнався від ОСОБА_12 про те, що останній видав грошові кошти підсуднім під розписку для закупівлі автомобілів, однак гроші ОСОБА_14 та ОСОБА_9 не повернули та автомобілі не були закуплені.

Свідок ОСОБА_57 в ході досудового розслідування підтвердила те, що дійсно її чоловік ОСОБА_58 надавав ОСОБА_25 , ОСОБА_21 , ОСОБА_59 , ОСОБА_18 грошові кошти на які останні купляли автомобілі.

В ході досудового слідства свідок ОСОБА_43 зазначив, що він також працював з потерплим ОСОБА_11 з приводу автомобілів, та потерпілий працював лише з тими особами яким довіряв.

Свідок ОСОБА_60 в ході досудового слідства зазначила про те, що потерпілого ОСОБА_12 вона знає та вона з ним спілкувалась, щодо відкриття віз для тих осіб які здійснювали перевезення автомобілів.

Свідок ОСОБА_18 зазначив про те, що він займався доставкою автомобілів з Німеччини на територію України та знав братів ОСОБА_25 , автомобілі були куплені за гроші потерпілого ОСОБА_12 .

Крім того, свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_37 , ОСОБА_18 допитані в ході судового розгляду зазначили про те, що при отриманні від потерпілого ОСОБА_12 грошових коштів вони писали розписки та кошти на автомобілі надавав ОСОБА_19 під розписку. ОСОБА_33 розписці зазначалось дані закордонного паспорта, хто саме взяв вказані кошти, куди саме буде їхати та документ який видавався від його фірми, а коли вже привозили автомобілі на територію України звітували. Петер ОСОБА_27 ніколи не давав кошти без розписки та ніколи не брав розписки без коштів. На чистих аркушах паперу вони ніколи не ставили свої підписи.

Вказані показання свідків підтвердив допитаний під час досудового слідства свідок ОСОБА_26 , який зазначив про те, що потерпілий ОСОБА_20 нікого та ніколи не просив розписуватись на чистих аркушах паперу.

З документів (розписок) від 16.08.2011 вбачається, що ОСОБА_14 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у суму 50 000 євро (т. 5 а.с. 25) та з документів (розписок) від 16.08.2011 та 28.06.2008 вбачається, що ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у суму 155 000 євро (т. 4 а.с. 11-12, 19-20).

Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 171-П від 24.02.2012 підпис на документі (розписці) від 16.08.2011 виконаний ОСОБА_36 (т. 5 а.с. 54-60). Згідно висновку техніко-криміналістичної експертизи № 170-П від 24.04.2012 на документі (розписці) від 16.08.2011 ознак внесення змін не виявлено (т. 5 а.с. 61-67). Згідно висновку експертного дослідження № 2949/2950 від 21.11.2012 підписи в документах (розписках) від

16.08.2011 та 28.06.2008 виконані ОСОБА_9 (т. 4 а.с. 39-40). Згідно висновку почеркознавчої експертизи № 201 від 23.02.2012 підписи у документах (розписках) від 16.08.2011 та 28.06.2008 виконані ОСОБА_9 (т. 4 а.с. 126-127).

Крім того, відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 214 від

23.02.2012 ознак стороннього втручання з ціллю внесення змін у тексти документів від 16.08.2011 та 28.06.2008 не встановлено, спочатку виконаний друкований текст, а потім підпис від імені ОСОБА_9 (т. 4 а.с. 120-122).

З виписок з банківських рахунків ОСОБА_12 та їх перекладу вбачається, що дійсно 27.06.2011 та 16.08.2011 ОСОБА_20 отримав у банку Німеччини готівкові кошти (т. 4 а.с. 24-25, т. 5 а.с. 178-189).

Вказані докази та висновки експертиз спростовують версію підсудних про не отримання коштів від потерпілого ОСОБА_12 як ОСОБА_9 так і ОСОБА_15 та спростовують їх версію про те, що вони на вимогу ОСОБА_17 підписували чисті аркуші паперу, оскільки на документах (розписках) від 16.08.2011 та 28.06.2008 виконаний спочатку друкований текст, а потім підпис від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_15 .

Крім того, твердження підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_15 про те, що вказані розписки вони писали для того, щоб пояснити походження грошей правоохоронним органам Німеччини, не ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи та спростовуються наявними доказами, які містяться у матеріалах справи.

Крім показань зазначених свідків та потерпілого ОСОБА_12 факт отримання грошових коштів ОСОБА_9 та ОСОБА_36 від потерпілого ОСОБА_12 підтверджується протоколом очної ставки від 05.04.2012 між ОСОБА_36 та потерпілим ОСОБА_11 відповідно до якого ОСОБА_20 підтвердив надання ОСОБА_16 грошових коштів у сумі 50 000 євро для закупівлі автомобілів (т. 5 а.с. 102-106). Протоколм очної ставки від 04.04.2012 між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_11 відповідно до якого ОСОБА_20 підтвердив надання ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 155 000 євро для закупівлі автомобілів (т. 4 а.с. 167-171).

Відповідно до протоколу очної ставки від 10.04.2012 між ОСОБА_36 та ОСОБА_17 та протоколу очної ставки від 10.04.2012 між ОСОБА_9 та ОСОБА_17 останній підтвердив те, що дійсно ОСОБА_20 надав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 105 000 євро та ОСОБА_16 грошові кошти у сумі 50 000 євро (т. 5 а.с. 98-101 т. 4 а.с. 172- 174).

Крім того, відповідно до протоколу виїмки від 13.02.2012 проведеної у ТОВ «Авто-Альянс» вилучено документи, що підтверджують спільну діяльність ОСОБА_12 і вказаного підприємства по поставці автомобілів з Німеччини на територію України (т. 3 а.с. 2-3, т. 5 а.с. 110). Документи вилучені 13.02.2012 під час виїмки проведеної у ТОВ «Авто-Альянс» контракти, установчі та платіжні документи в підтверджують те, що дійсно ОСОБА_20 спільно з ТОВ «Авто-Альянс» поставляв на територію України автомобілі (т. 3 а.с. 4-28, т. 5 а.с. 111-124). Протокол виїмки від 13.02.2012 проведеної у ПП «Екатерина» також підтверджує спільну діяльність ОСОБА_12 і вказаного підприємства по поставці автомобілів з Німеччини на територію України (т. 3 а.с. 30-31, т. 5 а.с. 126). Документи вилучені 13.02.2012 під час виїмки проведеної у ПП «Екатерина» контракти, установчі та платіжні документи також підтверджують те, що ОСОБА_20 спільно з ПП «Екатерина» поставляв на територію України автомобілі (т. 3 а.с. 32-89, т. 5 а.с. 127-149). Протокол виїмки від 13.02.2012 проведеної у ПП «Автоцентр» вилучено документи що підтверджують спільну діяльність ОСОБА_12 і вказаного підприємства по поставці автомобілів з Німеччини на територію України (т. 3 а.с. 91-92, т. 5 а.с. 150). Документи вилучені 13.02.2012 під час виїмки проведеної у ПП «Автоцентр» контракти, установчі та платіжні документи підтверджують те, що ОСОБА_20 спільно з ПП «Автоцентр» поставляв на територію України автомобілі (т. 3 а.с. 93-159, т. 5 а.с. 151-170).

Також, згідно копії документів (розписок) на німецькій мові від 29.04.2005, 01.09.2005, 12.04.2005 та їх перекладу на українську мову слідує, що ОСОБА_14 отримував від ОСОБА_12 з 2005 по 2011 грошові кошти на різні суми для купівлі автомобілів (т. 5 а.с. 172-177). Згідно копії документів (розписок) на німецькій мові від 01.11.2003, 16.04.2004, 26.04.2005, 26.04.2005, 01.08.2005, 27.08.2005, 28.11.2005, 03.12.2005, 24.01.2006, 03.02.2006, 24.07.2006, 31.07.2008, 18.12.2006, 28.10.200 та їх перекладу на українську мову слідує, що ОСОБА_9 отримував від ОСОБА_12 з 2003 по 2008 грошові кошти на різні суми для купівлі автомобілів (т. 4 а.с. 25-45, 50-70).

Вказані документи підтверджують те, що на протязі тривалого часу між потерпілим ОСОБА_11 та підсудними Колесніковими склались дійсно довірливі стосунки.

Твердження підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_9 про те, що ніякої діяльності з ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», ПП «Автоцентр» у них не було спростовуються довідкою з ПП «Екатерина», ТОВ «Авто-Альянс», ПП «Автоцентр» відповідно до якої ОСОБА_14 . ОСОБА_9 разом з іншими особами займалися доставкою перевозкою автомобілів з місць закупки на їхні адреси від імені фірми «Петр Дерксен» по її дорученню (т. 4 а.с. 225- 251, т. 5 а.с. 225-224).

Крім того, в ході судового розгляду досліджено рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.06.2012 про стягнення боргу з ОСОБА_61 , ОСОБА_15 (т. 6 а.с. 9-10), яким позов ОСОБА_62 задоволено та стягнуто з підсудних грошові кошти на користь останнього.

Разом з тим, суд не приймає до уваги твердження сторони захисту та самих підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що між ними та потерпілим ОСОБА_11 існують цивільно-правові відносини, оскільки потерпілий від злочину вправі вільно обирати спосіб захисту своїх порушених прав та вправі звернутись як в рамках кримінальної справи так і в порядку цивільного судочинства після завершення кримінальної справи, під час, розгляду кримінальної справу до або під час її розслідування з цивільним позовом. В рішенні Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.06.2012 про стягнення боргу з ОСОБА_9 , ОСОБА_15 на користь потерпілого ОСОБА_63 підтверджується лише факт отримання грошових коштів ОСОБА_9 , ОСОБА_36 від ОСОБА_63 водночас в мёжах цивільного судочинства не досліджувався яким шляхом отримані дані кошти, що і є предметом розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_15 .

Крім того, вирішуючи питання про кваліфікацію дій підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_15 суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», з якої вбачається, що відповідно до ст. 190 КК України шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайство є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого коли винний використовує особливі довірчі стосунки, які склались між ним та власником чи володільцем майна.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює показання підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та вважає їх такими, що мають наметі введення суду в оману та уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки саме дії підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_15 свідчать про прямий умисел на шахрайське заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 шляхом обману та зловживанням довіри останнього.

Таким чином, проаналізувавши показання підсудних ОСОБА_9 ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_12 , свідків, думку прокурора, захисника, представника потерпілого та перевіривши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_9 слід кваліфікувати:

? за ч. 4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживаючи довірою (шахрайство), вчинене повторно та в особливо великих розмірах.

Дії підсудного ОСОБА_10 слід кваліфікувати:

? за ч. 4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживаючи довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Вирішуючи питання про призначення підсудним ОСОБА_16 та ОСОБА_9 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_9 раніше не судимий, по місцю проживання скарг на його поведінку не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Судом враховано, що ОСОБА_14 раніше не судимий, по місцю проживання скарг на його поведінку не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_15 , судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_15 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини кримінальної справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме те, що підсудні не відшкодували заподіяну потерпілим шкоду, їх ставлення до вчиненого злочину, поведінку під час судового розгляду, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останніх за вчинене, а й буде слугувати для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Суд переконаний, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останніх за вчинене, а й буде слугувати для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Питання щодо речових доказів суд має вирішити відповідно до ст. 81 КПК України (у редакції 1960 року).

Судові витрати за проведені експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_15 ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (у редакції 1960 року), ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

? за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

? за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_9 судові витрати за проведені експертизи у сумі 3006,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 судові витрати за проведені експертизи у сумі 3160, 08 грн.

Речові докази, а саме:
? статут, контракти, договори, установчі та платіжні доручення, документи (розписки), які зберігаються у матеріалах кримінальної справи залишити у матеріалах кримінальної справи;

? блокнот, диски, пластикова картка, дискета знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: