Справа № 349/764/16-к
Провадження № 1-кп/349/58/16
В И Р О К
іменем України
12 жовтня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000018 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лучинці Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює генеральним директором ТзОВ «Опілля пресс центр», судимого вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2015 року за ч.2 ст.172 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 1 000 грн., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України,

з участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 ухилився від сплати штрафу, будучи засудженим до цього виду покарання.

Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.

Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2015 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.172 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 1 000 грн.

29 вересня 2015 року, після набрання вироком законної сили, судом ОСОБА_3 було повідомлено у встановленому законом порядку про необхідність сплати штрафу та представлення відповідного документу про його сплату.

У зв`язку з несплатою штрафу у місячний строк, засудженому за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , 29 вересня 2015 року та 18 листопада 2015 року, судом були скеровані повідомлення з роз`ясненням про обов`язок ОСОБА_3 сплатити штраф та надати відомості про сплату штрафу, шляхом пред`явлення квитанції. Крім цього йому було роз`яснено, що у випадку невиконання вказаної вимоги, судом буде вирішено питання про заміну штрафу на інший, більш суворий вид покарання.

Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи необхідність сплати штрафу, призначеного вироком суду та маючи реальну можливість його сплатити, будучи неодноразово повідомленим судом про необхідність сплати штрафу, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, не вчинив жодних дій на виконання рішення суду, із заявою про відстрочку чи розстрочку сплати штрафу до суду не звертався, штраф не сплатив, чим умисно ухилився від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним та дав такі показання. Вироком суду його було визнано винною за ч.2 ст.172 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 1 000 грн. На даний час штраф оплатив та розуміє, що вчинив неправильно, у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.389 КК України за кваліфікуючими ознаками ухилення від сплати штрафу, будучи засудженим до цього виду покарання кваліфіковано правильно, а його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена .

У відповідності до вимог ст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, суд визнає: щире каяття, визнання вини обвинуваченим, сплата суми штрафу в повному обсязі.
Обставиною, яка обтяжує покарання у відповідності до вимог ст.67 КК України, суд визнає рецедив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відомості про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, працює, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, не є інвалідом першої або другої групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Частиною 3 статті 65 КК України встановлено, що підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу .
За змістом ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.
Призначаючи обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, суд враховує такі дані про особу винного: за місцем проживання характеризуються позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Також приймаючи до уваги наявність в обвинуваченого декількох обставин, що пом`якшують йому покарання, зокрема: щире каяття, визнання вини, повна сплата суми штрафу, і які визнаються судом такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.389 КК України .
Покарання у виді громадських робіт буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Згідно з ч.1, ч.4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За змістом ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

На підставі викладеного, суд визначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст. ст.71, 72 КК України шляхом повного складання до покарання за даним вироком зараховує покарання за попереднім вироком та визначає остаточне покарання у виді 100 год. громадських робіт та 1 000 грн. штрафу.

Згідно квитанцій від 04 липня та 26 вересня 2016 року ОСОБА_3 сплачено штраф за вироком Рогатинського районного суду від 25 серпня 2015 року в сумі 1 000 грн., а тому вказаний вирок в частині сплати штрафу не підлягає зверненню до виконання .

Речові докази відсутні.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.389 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин .

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати покарання за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2015 року і за сукупністю вироків за правилами, передбаченими у ст.72 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин та 1 000 грн. ( тисячу гривень 00 коп.) штрафу.

Вирок в частині покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 грн. ( тисячу гривень 00 коп.) до виконання не звертати у зв`язку зі сплатою штрафу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1