Провадження № 1-кп/714/23/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2016 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю : прокурора ОСОБА_3
захисниківОСОБА_4
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000008 від 14 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Республіка Молдова, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше судимого :

- 21 травня 2010 року Сокальським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 332 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік;

- 15 вересня 2011 року Першотравневим районним судом м. Чернівців за ч. 3 ст. 307, ст. 71 КК України до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого від подальшого відбуття покарання 09 липня 2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області;

- 23 січня 2015 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 332, ст. 69 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

обвинуваченого у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 на початку 2015 року, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , якого було засуджено вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України, а також за попередньою змовою із ОСОБА_8 , засудженого вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 16 жовтня 2015 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 309 КК України, організував незаконне переправляння осіб через державний кордон України, діями яких керував особисто при наступних обставинах.

Так, в кінці лютого 2015 року, ОСОБА_6 , відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі в Чернівецькій установі виконання покарань № 33, через невстановлених слідством осіб незаконно отримав мобільний телефон та сім-картку до нього за допомогою якого вступив у попередню змову із ОСОБА_7 , якому запропонував за грошову винагороду прийняти участь в незаконному переправленні іноземних громадян через державний кордон з України в Республіку Румунія, на що останній погодився.

З метою досягнення мети попередньої домовленості, діючи відповідно до вказівок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 разом із знайомим ОСОБА_9 якого використовував як водія, на автомобілі останнього марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вранці 28.02.2015 року, прибули до Чернівецької лікарні швидкої медичної допомоги, що м. Чернівці вул. Фастівська, 2 де зустрів водія таксі ОСОБА_10 який підвіз трьох громадян Шрі-Ланки : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яких згодом пересадив до автомобіля ОСОБА_9 , який підвіз та помістив у будинок знайомого в с. Череш Сторожинецького району Чернівецької області де вони перебували до 04 березня 2015 року.

Далі, ОСОБА_7 за вказівкою отриманою по телефону від ОСОБА_6 , увечері 04 березня 2015 року, на автомобілі ОСОБА_9 забрали вказаних громадян Шрі-Ланки з їх тимчасового помешкання та вирушили в напрямку державного кордону України з Республікою Румунія, однак на шляху слідування територією Буденецької сільради Сторожинецького району Чернівецької області, неподалік від лінії державного кордону були затримані правоохоронними органами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , на час коли відбував покарання в Чернівецькій установі виконання покарань № 33, в першій половині березня 2015 року спілкуючись по телефону з невстановленим слідством особою, домовився про направлення з м. Києва в Чернівецьку область чотирьох громадян іноземної держави для їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон з України в Республіку Румунія.

З цією метою, невстановлена слідством особа за вказівкою ОСОБА_6 , вранці 19 березня 2015 р. в м. Києві передала водієві автомобіля таксі «Євротранс Чернівці» - ОСОБА_14 , чотирьох громадян Бангладешу : ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , яких того вечора о 20 год. 35 хв. було доставлено на околицю с. Лунка Герцаївського району Чернівецької області з метою їх подальшого переправляння через державний кордон з України в Республіку Румунія.

Втім, на відстані близько 3 км. до лінії держкордону України з Республікою Румунія на напрямку 903 прикордонного знаку, автомобіль ОСОБА_14 з вказаними громадянами Бангладешу було затримано правоохоронними органами.

Також, ОСОБА_6 , відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі в Райківській виправній колонії № 73, в першій половині серпня 2015 року під час спілкування з ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , вступив з останнім у злочинну змову щодо незаконного переправлення іноземних громадян через державний кордон з України в Республіку Румунія.

Прийнявши пропозицію ОСОБА_6 , відповідно до його вказівки, ОСОБА_19 15 серпня 2015 року зустрів в м. Чернівці чотирьох громадян Федеративної Республіки Сомалі : Адам Сайд Мохамед, Іссє Мухулдін Ібрагім, ОСОБА_20 , яких поселив у квартиру до свого знайомого ОСОБА_21 за адресою АДРЕСА_2 , а увечері 16 серпня 2015 року за вказівкою ОСОБА_22 передав вказаних іноземних громадян ОСОБА_23 , який тоді же відвіз їх в с. Банчени Герцаївського району Чернівецької області, де 17 серпня 2015 року о 3 год. передав їх ОСОБА_24

ОСОБА_24 , діючи під керівництвом ОСОБА_6 та за його вказівкою, використовуючи ОСОБА_25 як водія, на його автомобілі марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відвіз даних громадян Федеративної Республіки Сомалі в лісову смугу що в районі с. Молниця Герцаївського району Чернівецької області де за вказівкою ОСОБА_6 мав передати невстановленим слідством особам для їх подальшого переправляння через лінію державного кордону з України в Республіку Румунія поза місцями розташування пунктів пропуску.

Проте, ОСОБА_24 не зміг довести злочинний намір ОСОБА_6 до кінця, так як на ранок 17 серпня 2015 року на відстані приблизно 5 км до лінії державного кордону України з Республікою Румунія був затриманий працівниками правоохоронних органів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся і суду дав покази аналогічні обставинам про які наведені в описовій частині вироку, зазначивши про час, місце і спосіб вчинення злочину.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 332 КК України є вірною, так як обвинувачений за попередньою змовою групою осіб, повторно, організував щодо кількох осіб незаконне їх переправляння через державний кордон України, при цьому керував такими діями.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, за місцем реєстрації та фактичного проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Як пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття у вчиненому та сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд ураховуючи роз`яснення які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вважає за необхідне зазначити, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Відтак, враховуючи особу винного, а саме його позитивну характеристику за місцем проживання, наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей, незадовільний стан здоров`я через тяжку хворобу, а також тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дані про попередню судимість, в тому числі обставини, які пом`якшують покарання, суд, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям, при цьому, виходячи із загальних засад призначення покарання щодо його необхідного й достатнього, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання ніж передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, тобто із застосуванням ст. 69 КК України.

Водночас, слід зазначити, що санкція ч. 2 ст. 332 КК України, яка була чинною на час вчинення злочину ОСОБА_6 , передбачала покарання у виді позбавлення волі строк від п`яти до семи років з конфіскацією транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, або без такої.

Законом України № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 27 лютого 2016 року, з санкції ч. 2 ст. 332 КК України виключено конфіскацію транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину, та сполучення «або без такої» щодо позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Тому, в контексті положень ст. 5 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід застосувати діюче положення ч. 2 ст. 332 КК України, як таке що пом`якшує кримінальну відповідальність особи.

Щодо додаткової міри покарання передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, то воно не може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки на час вчинення злочину він не займав посаду та не займався певною діяльністю.

На таке звернув увагу Верховний Суд України у п.17 своєї постанови пленуму № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23 січня 2015 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 29 грудня 2015 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню в період з 29 грудня 2015 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ по справі :
?мобільний телефон марки «NOKIA», модель RМ-969, який був використаний ОСОБА_6 за для вчинення кримінального провадження знищити.

?мобільний телефон марки «NOKIA», модель 1202-2, із сім карткою оператора «Київ Стар», належний на праві власності ОСОБА_14 та повернутий останньому залишити останньому як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя