ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005461 від 08.11.2015 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черняхів Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , студента ЖВПУ БД, неодруженого, раніше судимого:

- 14.01.2016 Черняхівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком на 1 рік;

по обвинуваченню за ст. 186 ч. 2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

7.11.2015 близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу будинку № 209, що по вул. Щорса в м. Житомирі, де помітив раніше невідому ОСОБА_7 , яка тримала в руці жіночу сумку коричнево-помаранчевого кольору.

В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел з корисливих мотивів, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаної жіночої сумки. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 вихопив із рук ОСОБА_7 жіночу сумку, після цього ОСОБА_5 з метою доведення злочину до кінця почав втікати з місця вчинення злочину з викраденим майном, однак його дії були припинені потерпілою та сторонніми особами.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, тобто намагався повторно відкрито викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме жіночу сумку коричнево-помаранчевого кольору вартістю 300 грн., в якій знаходилися речі останньої: мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_1 , в комплекті із зарядним пристроєм, вартістю 500 грн., гаманець, який для потерпілої матеріальної цінності не становить, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 120 гривень, тапочки жіночі білого кольору, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , однак не довів злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій, вказав, що дійсно він забрав у потерпілої сумку та почав втікати, але був затриманий.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, обмежившись допитом обвинуваченого, роз`яснивши учасникам провадження позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
При обранні виду та розміру покарання суд враховує загальні засади при значення покарання, передбачені ст. 65 КК України.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину.

При призначенні виду та розміру покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, характеризується за місцем навчання позитивно, розкаюється у вчиненому, має молодий вік, а тому суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню інших злочинів, вид та розмір покарання можна обрати не у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті та з застосуванням ст. 75 КК України, враховуючи при цьому також і позицію потерпілої, яка не настоює на суворості покарання.

Речові докази, судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України визначити остаточне покарання з врахуванням вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.01.2016 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до статей 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1