Справа № 450/3481/13-к Провадження № 1-кп/450/3/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 15.07.2013р., щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, гр. України, завідувача відділу вечірніх програм Львівської обласної державної телерадіокомпанії, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5

встановив:
згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 15.07.2013р. ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він своїми умисним діями, вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, тобто пособництво в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі за вчинення чи не вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь- якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Так, ОСОБА_6 , працюючи на посаді першого заступника начальника територіального органу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, будучи службовою особою, яка згідно п. 2 примітки до ст. 368 КК України займає відповідальне становище, наділеною організаційно - розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, з використанням наданих законом повноважень та службового становища, діючи з корисливих мотивів, залучивши до протиправної діяльності ОСОБА_3 , вимагав у директора ТзОВ «Грін МП Інвест» неправомірну вигоду в сумі 20 тис. Євро, та в період із 11.07.2013 по 16.07.2013 одержав неправомірну вигоду в розмірі 193 400 гривень та 2500 доларів США, за незастосування штрафних санкцій щодо директора ТОВ «Грін МІГ Інвест» ОСОБА_7 за порушення містобудівного законодавства.

Так, в середині червня 2013 року ОСОБА_6 будучи першим заступником начальника територіального органу Державної архітектурно- будівельної інспекції України - Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю у Львівській області, в силу свого службового становища достовірно знаючи про призначення у період з 20.06.2013 по 27.06.2013 позапланової перевірки щодо дотримання вимог містобудівного законодавства при будівництві в смт. Дуліби Стрийського району Львівської області підприємством «Грін МП Інвест» заводу з пінополістиролу, маючи умисел на отримання неправомірної вигоди у великому розмірі, увійшов у злочинну змову із ОСОБА_3 з метою вимагання та одержання неправомірної вигоди в розмірі 20 000 Євро від директора TOB «Грін МП Інвест» ОСОБА_7 за незастосування штрафних санкцій щодо останнього за порушення містобудівного законодавства.

19.06.2013 ОСОБА_3 , реалізовуючи спільний злочинний намір, поставив вимогу ОСОБА_7 передати неправомірну вигоду в розмірі 20 000 Євро за незастосування штрафних санкцій щодо останнього за порушення містобудівного законодавства при будівництві в смт. Дуліби Стрийського району Львівської області підприємством «Грін МП Інвест» заводу з пінополістиролу.

Усвідомлюючи, що створення перешкод у законній діяльності ТзОВ «Грін МП Інвест» прямо залежить від дій ОСОБА_6 , а також те, що останній, користуючись своїм службовим становищем умисно створює умови, за яких ОСОБА_7 вимушений дати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, ОСОБА_7 погодився з пропозицією ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Так, 11.07.2013, близько 14.00 год., ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , перебуваючи на автостоянці ресторану «Деліс», що по вул. Самчука, 8 у м. Львові, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 20 000 гривень в якості частини неправомірної вигоди за незастосування штрафних санкцій щодо останнього за порушення містобудівного законодавства.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, 16.07.2013, близько 15.40 год., ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , перебуваючи на автостоянці готельно-відпочинкового комплексу «Панська Гора», що у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, одержав від ОСОБА_7 для подальшої передачі ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 173 400 гривень та 2500 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 19982,5 грн.), на загальну суму 193 382,5 гривень, в якості неправомірної вигоди за незастосування штрафних санкцій щодо останнього за порушення містобудівного законодавства при будівництві в смт. Дуліби, Стрийського району Львівської області підприємством «Грін МП Інвест» заводу з пінополістиролу, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди в сумі 173 400 гривень та 2500 доларів США вилучено.

Загалом в період з 11.07.2013 по 16.07.2013, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_8 , одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 213 382,5 гривень, що становить великий розмір.

У процесі судового розгляду справи сторони кримінального провадження ініціювали укладення угоди між прокуратурою Львівської області та ОСОБА_3 про визнання винуватості, яку скерували до суду 29.03. 2016 року угода укладена сторонами кримінального провадження 18.03. 2016 року.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, в обсязі згідно повідомленої йому 17.07. 2013 року підозри. Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (51 000 грн.) без застосування додаткових покарань у виді конфіскації майна та позбавлення права займати відповідні посади та займатися певною діяльність.

У судовому засіданні судом з`ясовано, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, який згідно ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України і така кваліфікація є вірною.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.

Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України, які діяли на час вчинення злочину. При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Сторонами вірно узгоджено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, застосування ст. 69 КК України є обґрунтованим та підставним, оскільки крім сукупності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, даних що його характеризують, прокурором у судовому засіданні надані відомості про те, що внаслідок співпраці органів досудового розслідування з обвинуваченим ОСОБА_3 було викрито злочин вчинений працівниками ДАБІ України у Львівській області.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
угоду про визнання винуватості, укладену 18 березня 2016 року між прокуратурою Львівської області та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 15.07.2013р., - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України та призначити узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (51 000 грн.), згідно ст. 69 КК України без застосування додаткових покарань у виді конфіскації майна та позбавлення права займати відповідні посади та займатися певною діяльність.

Запобіжний захід у виді застави до вступу вироку у законну силу ОСОБА_3 залишити без змін.

Заставу у розмірі 34 410, 00 грн., яка перебуває на банківському рахунку ТУ ДСА України у Львівській області після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_9 .

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту транспортного засобу марки «KIA SORENTO», держномер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 784, 00 грн. судових витрат на залучення експертів.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
СуддяОСОБА_1