АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/545/16-к
Провадження №11-кп/791/933/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.186, ч.2 ст. 389 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст. 389 КК України.
в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 389 КК України та призначити покарання
за ч.3 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі;
за ч.2 ст. 389 КК України - 2 роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком із застосуванням ст. 72 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року у виді 80 годин громадських робіт і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 10 днів позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 обрано тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 23 червня 2016 року.
В порядку ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 період попереднього ув`язнення з 23.06.2016 року до моменту фактичного прибуття до місця відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те, що вона 06.01.2016 року о 17.00 годині, діючи повторно, маючи прямий корисний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, через незачинену калітку потрапила до двору будинку АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проникла до вищезазначеного житлового будинку, звідки відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме штовхнула останню, після чого нанесла їй один удар рукою в обличчя, чим спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в області лівого плечового суглоба, вік лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито викрала гроші в сумі 10000 гривень, мобільний телефон «SAMSUNG SM-B31E», вартістю 525 гривень, тим самим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 10525 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 , будучи засудженою вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 06.10.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, згідно повідомлення Генічеського РВ КВІ УДПтС України в Херсонській області № 23/16/10-246 від 26.01.2016 року прибула для відбування покарання до Партизанської селищної ради, де розпорядженням Ж7-Р від 27.01.2016 року була прийнята на 80 годин громадських робіт, при цьому їй було під підпис роз`яснено порядок відбування покарання, після чого умисно, з метою ухилення від відбування покарання, постійно знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , станом на 22.02.2016 року, згідно довідок Партизанської селищної ради № 91від 02.02.2016 та № 187 від 23.02.2016 допустила невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, а саме: з 27.01.2016 року по 23.02.2016 року, а всього протягом 20 днів, не прибула для відбування громадських робіт до вказаної установи, тим самим, будучи засудженою до даного виду покарання, ухилилася від подальшого відбування громадських робіт.
В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок відносно ОСОБА_7 незаконним і таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі судом порушені вимоги ст. 61 КК України, оскільки обвинувачена має двох малолітніх дітей. Просить вирок суду змінити та вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст. 389 КК України без призначення покарання, за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків до покарання за попереднім вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 06.10.2015 у виді 80 годин громадських робіт до остаточного покарання у виді 4 років 10 днів позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за зазначених у вироку обставин у апеляційній скарзі не заперечується і такий висновок підтверджується перевіреним в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченої за ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 389 КК України
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 вид та міру покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які за законом віднесені до злочинів невеликої тяжкості та тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується негативно, обставиною, які пом`якшує покарання, визнає щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено, але не застосував закон, який підлягає застосуванню.
Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання колегія суддів вважає обґрунтованими.
Згідно ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
За даними кримінального провадження ОСОБА_7 має двох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і на день ухвалення вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 05.08.2016 року має на утриманні двох дітей віком до чотирнадцяти років (а.п. 77,78), а тому суд першої інстанції необґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначення ОСОБА_7 остаточного покарання із застосуванням ст. 70 КК України є безпідставними, оскільки за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, ОСОБА_7 покарання не призначається, тому колегія суддів вважає недоцільним призначення покарання за сукупністю злочинів, яке суперечить вимогам ч.1 ст. 70 КК України.
З огляду на наведене, і урахуванням вимог ст. 408 КПК України та конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченої, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду відносно ОСОБА_7 , в частині призначення їй покарання, та знаходить апеляційну скаргу прокурора, такою, що підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Херсонської області, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 05.08.2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку рішення суду про призначення ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на два роки, а також посилення суду на призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі до 4-х років.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 389 КК України без призначення покарання.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до цього покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року у виді 80 годин громадських робіт і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 10 днів позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді апеляційної інстанції копію ухвали.
Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка знаходиться під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)
З оигіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2