АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/476/16 Справа № 203/1711/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровську, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 години 20 хвилин 09 червня 2016 року. Розмір застави не встановлено.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказують слідчий та прокурор, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, які є сусідами підозрюваного, враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , який не працює та, відповідно, не має законних джерел доходів , не одружений, не має міцних соціальних зв`язків в місці свого проживання, ступінь тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється останній, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину у зв`язку з чим, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

В обґрунтування своєї скарги, захисник посилається на те що, слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному не були вручені матеріали, якими обґрунтовано клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим, на думку захисника, слідчий суддя не мав права розглядати клопотання. Адвокат зазначає, що виходячи з тексту клопотання, у ньому взагалі відсутні жодні аргументи щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Слідчий суддя порушив право сторони на подання доказів. Крім того адвокат вказує, що слідчий суддя безпідставно зазначив в ухвалі про відсутність у підозрюваного постійного заробітку, оскільки останній має постійне місце роботи, а також є батьки, які офіційно працевлаштовані та в разі чого, завжди зможуть допомогти йому матеріально. Також адвокат зазначає, що слідчий не врахував того факту, що підозрюваний після того, як виявив в своїй квартирі труп ОСОБА_9 , самостійно викликав поліцію та швидку допомогу, що свідчить про те, що підозрюваний сам бажає встановленню об`єктивної істини у справі, а не переховуватися чи перешкоджати слідству. Крім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_8 має проблеми зі здоров`ям, зокрема травму обох ніг, що свідчить про те, що він навіть фізично не зможе переховуватися від слідства. На думку захисника слідчим не доведені ані винуватість підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ані існування ризиків, для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у кримінальному провадженні не проведена СМЕ, а обґрунтованість підозри зводиться лише до лікарського свідоцтва про смерть, протоколу огляду місця події та поясненням двох свідків, які не є очевидцями події кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які, кожен окремо, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора який підтримав клопотання слідчого, подане до суду першої інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні в СВ Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001156 від 11 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
12 квітня 2016 року, о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме в тому, що він, 11 квітня 2016 року за місцем свого проживання, розташованого в АДРЕСА_2 вживав спиртні напої з ОСОБА_9 під час якого, близько о 01-00 год. між ними сталася сварка. В ході якої, у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та реалізуючи його, умисно наніс тому не менш шести ударів невстановленим тупим предметом, в різні частини тіла, внаслідок чого, настала смерть останнього.

12 квітня 2016 року, ОСОБА_8 було допитано у якості підозрюваного і стосовно останнього слідчим Кіровського ВП ДВП ГУПН в Дніпропетровській області погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3. було внесено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 12 квітня 2016 року, яке, відповідно до протоколу автоматичного розподілу визначення слідчого судді від 12 квітня 2016 року, було розподіллено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Так слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, про що ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту потерпілих, свідків, протоколи огляду місця події, а також дані про особу обвинуваченого

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Вищенаведене дає підстави колегії суддів вважати вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.
Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги обставини щодо особи підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України.
Посилання захисника, в своїй апеляції, на позитивні особисті дані щодо ОСОБА_8 мають місце, однак самі по собі це не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували тримання під вартою підозрюваного, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження, які також були предметом дослідження судом першої інстанції.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду.
З урахуванням зазначеного, в контексті вимог вищевикладених норм кримінального процесуального закону, підозрюваному ОСОБА_8 слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, позитивні характеристики, раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, хоча й мають місце, однак самі по собі, без врахування наведених вище ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із зазначеним рішенням слідчого судді в частинівимог ч.2 ст.184 КПК України. згідно якої копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додається копії матеріалів якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначена норма закону слідчим суддею суду першої інстанції не були дотримані у повному обсязі.

Так, саме клопотання про застосування міри запобіжного заходу було вручено підозрюваному та його захисники, в строк, у відповідності до вимог процесуального закону. Однак, в суді апеляційної інстанції, підозрюваний та його захисник, стверджували, що копій матеріалів якими слідчий обґрунтував своє клопотання їм надано не було і на це не звернув уваги слідчий суддя. При цьому захисник пояснив, що заперечення на клопотання слідчого про застосування міри запобіжного заходу, перед розглядом слідчим суддею, він підготовив виходячи з тексту клопотання. В матеріалах судового провадження відсутні дані, що підозрюваному і його захиснику надавалась копії зазначених матеріалів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею обґрунтовано обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак рішення слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону з огляду на порушення його норм, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді. А тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, та ухвалити нову ухвалу
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 години 20 хвилин 09 червня 2016р включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3