Справа № 303/3094/16-к
Провадження № 1-кс/303/464/16

У Х В А Л А

23 травня 2016 року м. Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника -
Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 23.05.2016 року о 12,00 год..
Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з доданими до нього матеріалами на ___ аркушах, слідчим вручена ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 23 травня 2016 року о 12:30 год., що стверджується його особистим підписом та підписом його захисника адвоката ОСОБА_6 ..
При цьому, вказані документи вручені підозрюваному ОСОБА_5 не раніше, як за три години до розгляду слідчим суддею по суті клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 - ч. 3 ст. 186 КК України.
Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22 травня 2016 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заволодіння чужим майном, розбивши скло на вікні будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілій - ОСОБА_7 , проник всередину, після чого пройшов до кімнати де спала потерпіла та почав вимагати від останньої грошові кошти, та почувши відмову почав наносити останній численні удари руками, затиснутими в кулак, по обличчю, внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Однак злочинні дії ОСОБА_5 не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками поліції на місці скоєння злочину. Цими умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та поєднаний з проникненням у житло.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 - ч. 3 ст. 186 КК України. Він вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до ч.2 ст.15 - ч. 3 ст. 186 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органу досудового слідства, оскільки він вчинив тяжкий злочин, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, судимість його не погашена, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; крім цього, підозрюваний, може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 і свідків у кримінальному провадженні. Зокрема, ОСОБА_5 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи обставини, які склалися для нього, та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, після звільнення з місць позбавлення волі підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Вищенаведене характеризує підозрюваного ОСОБА_5 негативно як суспільно-небезпечну особу, схильну продовжувати злочинну діяльність. Крім цього, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, постійного джерела доходів та майна не має, характеризується негативно як суспільно-небезпечна особа, схильна до вчинення правопорушень. Відповідно до довідки про звільнення раніше судимий, 15 квітня 2015 року звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 186, 395 КК України, однак на шлях виправлення не став. На підставі вищевикладене, орган досудового розслідування, враховуючи докази вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, вважає, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що повністю розуміє про мотиви та підстави заявленого клопотання щодо застосування відносного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З клопотання ознайомлений, знає суть та підстави пред`явленої йому підозри, однак вважає таке безпідставним бо не має наміру уникати явки до слідчого, прокурора чи суду та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив застосувати до його підзахисного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використанням електронного засобу контролю.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку:
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вимоги ч. 1 ст.183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КК України.
Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
Матеріали клопотання слідчого не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Прокурором, слідчим належно не мотивовано, чому інший запобіжний захід не може забезпечити проведення процесуальних дій, а посилання слідчого у клопотанні на те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим перешкоджатиме повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, мають характер припущення та не ґрунтуються на матеріалах справи.
Мотиви слідчого, прокурора щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_5 ..
Згідно вимог ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи те, що слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що згідно ч. 4 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, - у виді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю строком на 60 (шістдесят) діб, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 198 КПК України,
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю строком на два місяці, тобто до 23 липня 2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , 24 лютого 1981 року такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого в СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 прокурора та суду за першою вимогою;
2) цілодобово заборонити залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) заборонити залишати територію м. Мукачево та Мукачівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
Вручення копії цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1 .