Справа № 594/910/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000168, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Цигани Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, 30 січня 2015 року відмовився отримати повістку про прибуття на 09.00 год. 31 січня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого комплектування Збройних Сил України та проходження військової служби за мобілізацією. Далі, будучи повідомленим про необхідність прибуття 31 січня 2015 року на 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправлення у складі команди НОМЕР_1 для подальшого комплектування Збройних Сил України та проходження військової служби за мобілізацією у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , знаючи про наслідки неявки за викликом, не маючи, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, в супереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15 січня 2015 року № 113-УІІІ», діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, 31 січня 2015 року не прибув на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто, ухилився від призову за мобілізацією.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України визнав повністю і дав суду показання про те, що, 30 січня 2015 року у вечірній час, знаходячись у своєму господарстві, що в с.Глибочок Борщівського району, відмовився отримати від представника військомату повістку ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов на військову службу за мобілізацією. Тоді ж він був повідомлений про явку до військомату о 9.00 год. 31 січня 2015 року. У визначений у повістці час до військомату у м.Борщеві не прибув, не з`явився туди і впродовж послідуючих місяців, 11 лютого 2015 року виїхав на роботу у м.Київ, в травні поїхав на роботу у Польську Республіку. Такі свої дії пояснив тим, що 21 січня 2015 року він отримав повістку військомату для проходження медогляду, який пройшов впродовж 22-23 січня. Здавши акт медогляду, отримав свій віськовий квиток та повістку про призов на 28 січня 2015 року. Того дня він прибув у пункт збору, однак у списках на відправку себе не виявив. У військоматі йому повідомили, що 9 лютого 2015 року зателефонують і повідомлять про прибуття для відправки 10 лютого. Не отримавши 30 січня 2015 року від представника військомату пояснень, чому його не відправили 28 січня та не дочекалися 9 лютого, як повідомили, від отримання повістки вночі 30 на ранок 31 січня 2015 року відмовився. Сам до військомату щоб вияснити усі питання, не пішов, ні 9-го, ні 10-го до нього ніхто не телефонував, тому, через важкий матеріальний стан сім`ї, поїхав на роботу в м.Київ. Про те, що проти нього відкрито кримінальне провадження, дізнався після приїзду з Польщі. У вчиненому розкаюється.
Суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд також з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, що не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Беручи до уваги, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення за ст.336 КК України виявляється в бездіяльності - ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією, тому, проаналізувавши всі дані в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад злочину, передбаченого ст.336 КК України.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивну характеристику по місцю проживання, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, перебування на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей.
За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому його слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і з іспитовим строком.
У відповідності до ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України , суд
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, і призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення
Головуючий: підпис
З оригіналом згідно.
Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1