Справа№ 640/5116/16-к
н/п 1-кп/640/351/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні направлений з Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області обвинувальний акт за результатами досудового розслідування СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006154 від 08 грудня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа, Харківського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньотехнічною освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08 грудня 2015 року приблизно о 17 год. 45 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на проїзній частині поблизу перехрестя вул. Мойсеївської та вул. Шевченко в м. Харкові, на з`їзді з вул. Шевченко, в ході раптово виниклих неприязних відносин із раніше не знайомим йому ОСОБА_3 , розв`язав з останнім словесний конфлікт, в ході якого, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, через напівзачинене скло водійського сидіння (спереду зліва), правою рукою завдав один удар кулаком в обличчя зліва ОСОБА_3 , який знаходився на водійському сидінні автомобіля ВАЗ-21713, д/н НОМЕР_1 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 6175-ая/15 від 10.12.2015 було спричинено: синець на обличчі овальної форми, а саме: в проекції лівої акулової кістки, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також цим же ударом ОСОБА_6 розбив скло водійського сидіння зазначеного автомобіля.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині не визнав, проти пред`явленого цивільного позову заперечував. В ході судового розгляду дав показання про те, в грудні 2015 року в темну пору року їхав на передньому пасажирському сидінні на автомобілі зі своїм сином ОСОБА_8 . Потерпілий грубо порушив правила дорожнього руху, створив аварійну ситуацію, внаслідок чого ледь не відбулось лобове зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілого. Після зупинки транспортних засобів він вийшов з автомобіля та підійшов до автомобілю потерпілого з боку водія. Обперся рукою об напіввідчинене скло автомобіля, поговорив з потерпілим, пояснив йому що він не правий в цій ситуації. Жодних пошкоджень потерпілому не завдавав, нічим його не бив, скло не розбивав. Припускає, що скло, ймовірно, могло тріснути випадково.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його вина підтверджується доказами, які досліджувались під час судового провадження та матеріалами справи.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3 , який дав свідчення про те, що працював у службі доставки. 08.12.2015 року в районі станції метро Київська під`їхав до автомобілю Chery білого кольору. З переднього пасажирського місця вийшов обвинувачений, та почав робити зауваження з приводу керування транспортним засобом. Правою рукою завдав один удар кулаком в обличчя зліва та розбивши скло. Після вказаної події зателефонував ОСОБА_9 , попросивши під`їхати та забрати замовлення. Він також телефонував своєму батьку ОСОБА_10 .

Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 08.12.2015 року надав належний йому автомобіль ВАЗ-21713 потерпілому, який є його сином. Потерпілий на вказаному автомобілі поїхав на роботу. Через деякий час йому зателефонував син ОСОБА_3 та повідомив про те, що по дорозі на роботу, виїхавши на зустрічну смугу, його зупинив автомобіль. З пасажирського місця біля водія вийшов та підійшов до нього дорослий чоловік. Цей чоловік почав з ним розмовляти, після чого через напіввідчинене вікно вдарив його рукою та розбив скло. Приїхавши на місце він побачив сина з червоною лівою щокою, та вони викликали поліцію.

Показаннями свідка ОСОБА_9 відповідно до яких дав свідчення про те, що працював з потерпілим. Потерпілий поїхав по роботі, десь через 5-10 хв. зателефонував та попросив під`їхати і забрати замовлення через те, що за певними обставинами не зможе їх доставити. Приїхавши до потерпілого побачив розбите скло та садно на лівій щоці у потерпілого. Зі слів потерпілого на зустрічну смугу виїхав автомобіль, з пасажирського сидіння біля водія вийшов чоловік та підійшов до потерпілого. Під час розмови вдарив його в лице та розбив скло.

Показаннями свідка ОСОБА_11 08.12.2015 року за проханням ОСОБА_10 приїхав в район станції метро Київська де побачив машину потерпілого. У потерпілого з лівої частини обличчя малось почервоніння з лівої сторони. З відеорегістратора скопіював записане відео.

В судовому засіданні оглянуто речовий доказ диск DVD-R з відеозаписом від 08.12.2015 року на якому мається відеозапис з назвою 06060031 тривалістю 05 хв. 2 сек. При перегляді якого встановлено, що відеозапис являє собою відео зйомку камери відеорегістратора, розташованого за лобовим склом автомобіля. Відеозапис починається з того, що автомобіль від`їжджає з стоянки розташованої біля входу станції метро «Київська» в м. Харкові. Проїхавши приблизно 60 метрів, автомобіль повертає у зворотну сторону в бік супермаркету «РОСТ», після чого намагається об`їхати затор, виїхавши на зустрічну сумуг. В це час проїзд йому блокує автомобіль «Chery» білого кольору, д/н НОМЕР_2 , який рухається зі сторони супермаркету «РОСТ». Приблизно через 10 сек. з пасажирського сидіння автомобіля «Chery» вийшов чоловік, а саме: ОСОБА_6 та підійшов до водійського сидіння (зліва) автомобіля за кермом якого знаходився ОСОБА_3 , та між ними відбулась розмова, в ході якої ОСОБА_6 на відео не видно. Розмова наступного змісту: ОСОБА_6 : « ОСОБА_12 тебя научить ездить?», ОСОБА_3 «Всмысле?», ОСОБА_6 : «Ты куда третьим рядом едешь?», ОСОБА_3 «Прямо», після цього одразу чутно як розбивається скло, та ОСОБА_6 з`являється в кадрі, та сідає на пасажирське сидіння автомобілю «Chery» і автомобіль від`їжджає в невідомому напрямку. ОСОБА_3 робить телефонний дзвінок, в ході якого говорить наступне: «Алло, пусть кто-то выйдет заберет заказ, у меня стекло разбили. Я тут стою на перекрестке. Давай, с сумкой». Після цього ОСОБА_3 виходить з автомобіля та робить наступний телефонний дзвінок який чутно не повністю, через те, що ОСОБА_3 знаходиться ззовні автомобіля «Это, смотри, я ехал только что по … Пытался меня ударить и выбил мне стекло … Ну типа, что мол не правильно езжу, не так красиво как он хочет. Да, оно на регистраторе четко все записано … Перезвоню, на ОСОБА_13 ». Після цього відеозапис закінчується.

Протоколом огляду місця події від 08.12.2015 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого встановлено пошкодження скла лівої передньої двері автомобіля ВАЗ -2171, д/н НОМЕР_1 .

Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 13059 від 20.01.2016 р. відповідно до висновків якої вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ВАЗ 2171, д/н НОМЕР_1 , становить 476,43 грн.

Висновком судово-медичної експертизи № 6175-ая/15 від 10.12.2015 року відповідно до висновків якої у громадянина ОСОБА_3 мали місце наступні тілесні ушкодження синець на обличчі. Це ушкодження утворилось від ударної травматичної дії тупого твердого предмету, та могло бути отримане протягом доби до огляду. Цей висновок підтверджується характером ушкоджень. За ступенем тяжкості синець на обличчі викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та фототаблицею до нього відповідно до якого відтворено механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 883-ая/16 від 11.02.2016 р. відповідно висновків якої показання ОСОБА_3 дані ним при проведенні слідчого експерименту від 09.02.2016 р., в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

Протоколом пред`явлення для впізнання від 29.02.2016 р. у присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та фото таблицею до нього, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_3 впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, який на перехресті біля супермаркету «Рост», ст. метро «Київська» розбив скло автомобіля, яким він керував та наніс йому тілесні ушкодження, вдаривши його у ліву щоку.

Свідком ОСОБА_8 надано показання, відповідно до яких дав пояснення про те, що 08.12.2015 їхали з батьком ОСОБА_6 , правил дорожнього руху не порушували. На зустрічну смугу виїхав автомобіль, батько вийшов, поговорив з потерпілим та сів до машини. Ніякого конфлікт не було, скло автомобілю батько не розбивав та в обличчя потерпілого не бив. Показання свідка ОСОБА_8 спростовуються іншими доказами по справі, такими як показання потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, висновками судово-медичної експертизи та оглянутим в судовому засідання відеозаписом з відеорегістратора. У зв`язку з чим, суд оцінює їх критично, як бажання допомогти своєму батьку уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що обперся рукою об напіввідчинене скло автомобіля, поговорив з потерпілим, пояснив йому що він не правий в цій ситуації, жодних пошкоджень потерпілому не завдавав, нічим його не бив, скло не розбивав, а також про те, що припускає, що скло, ймовірно, могло тріснути випадково, - спростовуються наданими в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_3 , дослідженим в судовому засідання диском DVD-R з відеозаписом від 08.12.2015 року. Хоча на вказаному відеозаписі й не видно безпосередньо моменту завдання обвинуваченим удару потерпілому, в наслідок якого потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження, а також розбите скло автомобіля, вчинення обвинуваченим відповідних дій підтверджується змістом розмови між ним та потерпілим. Підтверджується звуком розбитого скла після якого на відеозаписі видно, що обвинувачений пішов до автомобілю «Chery» білого кольору, д/н НОМЕР_2 , сів на пасажирське місце та поїхав в невідомому напрямку. З відеозапису чутно як потерпілий одразу почав телефонувати та повідомляти про обставини події, яка з ним трапилась. Вказане підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вину обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає доведеною обсягом всіх доказів які досліджені в судовому засіданні, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 статті 125 КК України у вигляді штрафу.

Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 1000,00 грн. та моральної шкоди на суму 9000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Майнова шкода, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи № 13059 від 20.01.2016 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «ВАЗ 2171», д/н НОМЕР_1 , становить 476,43 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ 2171», д/н НОМЕР_1 , в результаті пригоди 08.12.2015 р., становить 298,38 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі, який визначено відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 13059 від 20.01.2016 року, а саме 476,43 грн. + 298,38 грн. = 774,81 грн.

Приписами ч.1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що винними діями ОСОБА_6 потерпілому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6175-ая/15 від 09.12.2015 р. спричинено легкі тілесні ушкодження, а також пошкоджено майно, враховуючи вимоги розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкодив розмірі 4 500,00 грн.

Витрати кримінального провадження на залучення експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи № 13059 від 20.01.2016 року в розмірі 922,50 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127-129, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 774 (сімсот сімдесят чотири) грн. 81 (вісімдесят одна) коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати кримінального провадження на проведення судової автотоварознавчої експертизи № 13059 від 20.01.2016 року в розмірі 922,50 грн.

Речові докази: диск DVD-R з відеозаписом від 08.12.2015 року після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1