Провадження 1-кп/331/375/2016
ЄУН 331/5733/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні № 1-кп/331/375/16 за фактом скоєння ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Судом на обговорення учасників процесу поставлено питання продовження терміну дії обраного раніше запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала доцільним продовжити термін дії обраного раніше запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід на інший, не пов"язаний із позбавленням волі, т.я. обвинувачений має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв"язки, наміру ухилитися від слідства не виявляє, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти ризикам, зазначеним прокурором.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає необхідним продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, знищити чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи зазначене питання, суд вважає встановленим наявність ризику того факту, що ОСОБА_5 може продовжити вчинювати злочини, на думку суду, на теперішнній час не відпав, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до п"яти років, при цьому вчинив цей злочин у період іспитового терміну. Крім того, суд вважає, що інснують ризики того, що обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, т.я. тривалий час перебував у розшуку, свої обов"язки під час відбуття покарання на іспитовому терміні не виконував, змінив своє місце проживання без повідомлення КВІ. Таким чином, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_5 терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 314-316 КПК,-

У Х В А Л И В:

Продовжити термін дії запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч. 2 ст. 146 КК України, у вигляді тримання під вартою у СІЗО №10 м. Запоріжжя до 21 грудня 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1