печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.08.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 371 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В :
старший слідчий в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , вніс до слідчого судді клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання слідчий мотивує тим, що слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.08.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 371 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.
В ході досудового розслідування 14.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені пособництва в закінченому замаху на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення, тобто злочині, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України, пособництві в закінченому замаху на незаконні затримання та тримання під вартою, тобто злочині, передбаченому ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 371 КК України та пособництві у закінченому замаху на незаконне позбавленні волі людини, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочині, передбаченому ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.
Потерпілим у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.08.2013 ОСОБА_6 19.07.2016 року до підозрюваного ОСОБА_5 подано позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на суму 200 млн. грн.
Слідчий вказує, що з метою забезпечення цивільного позову виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , в зв`язку з чим клопотання просить задовольнити.
В судовому засіданні слідчий, яким внесено клопотання, його підтримав та просив задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Окрім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таким чином, розгляд вказаного клопотання без виклику сторони захисту не буде порушувати жодним чином права підозрюваного чи інших осіб.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, надходжу до наступного.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000050, від 22.08.2013 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 371 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 371 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
19.07.2016 року потерпілим у кримінальному провадженні № 0000502 ОСОБА_6 до підозрюваного ОСОБА_5 подано позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на суму 200 млн. грн. Розмір шкоди обґрунтовується втратами немайнового характеру внаслідок спричинених йому душевних страждань, які він зазнав у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 відносно нього злочинів, тривалим почуттям страху за власне здоров`я та життя, а також необхідністю зміни на тривалий час звичних способів життя, спілкування, умов ведення ділової діяльності, місця мешкання та оточення.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Частиною 6 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 8 вищевказаної статті вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Так, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_5 , що підтверджується даними паспорта підозрюваного ОСОБА_5 . Дата реєстрації шлюбу 28.07.1990 р.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (Інформаційна довідка № 57776511 від 20.04.2016) ОСОБА_5 , на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_7 належать:
- земельна ділянка кадастровий номер :82:185:0132, площею 0.0337 га за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельна ділянка кадастровий номер :82:185:0076, площею 0,0625 га за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельна ділянка кадастровий номер :82:185:0078, площею 0,0443 га за адресою: АДРЕСА_2 ;
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , площею 571,9 кв.м;
- земельна ділянка кадастровий номер :82:185:0075, площею 0,0626 га за адресою: АДРЕСА_1 ;
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , площею 376,7 кв.м.
Згідно долученого до матеріалів клопотання Звіту Міжнародної корпорації «Соломон-груп» від 13.05.2015 про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку загальною площею 948,6 кв.м. (складається з двох будинків за адресами: АДРЕСА_3 , площею 376,7 кв.м. та АДРЕСА_2 , площею 571,9 кв.м), що розташований на земельній ділянці загальною площею 20,31 соток, (складається з земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 3,37 соток; АДРЕСА_3 6,26 соток; провулок Реута Михайла, 25 10,68 соток) та належить ОСОБА_5 та ОСОБА_7 складає 144 966 126 грн.
Виходячи з вищевикладеного з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 СК України про рівність часток майна дружини та чоловіка у спільній сумісній власності подружжя, вартість частки власності нерухомого майна ОСОБА_5 у спільній сумісній власності подружжя складає 72 483 063 грн.
Також судовим розглядом встановлено, що згідно додатку 4 до Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, анкети ОСОБА_5 стосовно участі в ПАТ «КСГ Банк» (), ОСОБА_5 належить 33,4603 % статутного капіталу ПАТ «КСГ Банк», що становить 511 942 163 акцій Банку, загальною вартістю 51 154 259 грн. Зазначена інформація підтверджується інформацією з проміжної фінансової звітності за І квартал 2016 року ПАТ «КСГ Банк» та відомостей про власників істотної участі в банку станом на 27.01.2016 року.
При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що в кримінальному провадженні № 000050 від 22.08.2013 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 371 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України потерпілим ОСОБА_6 до підозрюваного ОСОБА_5 подано позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на суму 200 млн. грн., з метою забезпечення якого слід накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливого задоволення цивільного позову, і приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Також слідчим суддею враховано той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки загальна вартість майна ОСОБА_5 , яке належить арештувати з метою відшкодування завданої злочином шкоди, складає 123 637 322 грн., яка співмірна із розміром шкоди, зазначеної у позові, як така, що завдана кримінальним правопорушенням.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170-175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.08.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 371 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), що належить йому праві спільної сумісної власності з ОСОБА_7 , шляхом заборони його відчуження:
- 1/2 земельна ділянка кадастровий номер :82:185:0132, площею 0.0337 га за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 1/2 земельна ділянка кадастровий номер :82:185:0076, площею 0,0625 га за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 1/2 земельна ділянка кадастровий номер :82:185:0078, площею 0,0443 га за адресою: АДРЕСА_2 ;
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , площею 571,9 кв.м;
- 1/2 земельна ділянка кадастровий номер :82:185:0075, площею 0,0626 га за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 1/2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , площею 376,7 кв.м.
Накласти арешт на цінні папери акції прості іменні, емітовані ПАТ «КСГ Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 6, міжнародний ідентифікаційний номер UA ) в кількості 511 942 163 штук, номінальною вартістю 0,10 грн. загальною вартістю 51194216,30 грн., що становить 33,4603 % статутного капіталу емітента та власником яких є ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), шляхом заборони особам, у власності та володінні яких вони перебувають вчиняти будь-які дії щодо їх відчуження.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1