У Х В А Л А
Справа № 184/439/16-к
Номер провадження 1-кс/184/44/16
24.03.2016м. Орджонікідзе

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Орджонікідзевського відділу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 «про скасування постанов слідчого», -

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд скасувати постанову про накладення арешту на майно, яку виніс слідчий ОСОБА_5 від 03.10.2008 року в зв`язку з закриттям кримінального провадження та зняти арешт з майна.

В судове засідання заявник не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Прокурор Орджонікідзевського відділу ОСОБА_3 в судовому засіданні з доводами заявника, викладеними в клопотанні не згоден та вважає, що відповідно до вимог КПК України (1960 року) питання про скасування арешту майна повинно вирішуватися слідчим під час досудового розслідування.
Слідчий суддя, вислухав прокурора ОСОБА_3 , ознайомившись з матеріалами клопотання та доданими до нього документами, приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 «про скасування постанов слідчого» не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст.. 174 ч. 1 КПК України, на яку посилається заявник по справі, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вимоги вказаної статті застосовуються слідчим суддею після набрання чинності кримінально процесуального кодексу України в редакції 2012 року.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень до КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, вимоги заявника, викладені в скарзі повинні вирішуватися судом відповідно до вимог КПК України (в редакції 1960 року), що діяв на той час.

Як встановлено судом, постановою слідчого ОСОБА_5 від 03.10.2008 року було накладено арешт на майно ОСОБА_4 по кримінальній справі № 70089092.

Згідно до постанови слідчого ОСОБА_6 від 29.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 00736 закрито кримінальне провадження у частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 368 ч. 3, 364 ч. 1 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 КПК України (1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

На даний час законних та обґрунтованих підстав для арешту майна ОСОБА_4 не має, однак питання щодо його скасування повинно бути вирішено слідчим, в провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження відповідно до ч. 6 ст. 126 КПК України (1960 року).

Таким чином суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання «про скасування постанов слідчого» відмовити, оскільки вирішення даного питання не входить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року), ст. ст. 174, 303, 304 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 «про скасування постанов слідчого» відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1