Справа № 161/3170/16-к Провадження №11-сс/773/69/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000253 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:
12 березня 2016 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Волинської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2016 року в задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, та з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ні слідчим, ні прокурором не доведені достатні підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому, прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу особисте зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці. В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу останній в своїй ухвалі не обґрунтував, яким чином застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України про наявність яких було вказано у клопотанні. Зокрема, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує останній в разі доведення її вини у вчиненні інкримінованих їй злочинів, які є тяжкими, незаконно впливати на свідків, оскільки знайома, як із заявником, так і з ними особисто, перебуває у дружніх відносинах зі своїми колишніми колегами по роботі, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав останню та просив її задовольнити, підозрювану та її захисника, які заперечили проти апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 11 березня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Вагомих підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в клопотанні не наведено, а тому слідчим суддею обґрунтовано зроблено висновок про те, що прокурор та слідчий не довели про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, будь які дані, які б свідчили про намагання ОСОБА_8 незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі та в своєму клопотанні, відсутні й не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі доведення її вини у вчиненні інкримінованих їй злочинів не може бути підставою для обрання останній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчим суддею, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 , було враховано ступінь тяжкості злочинів, в яких ОСОБА_8 підозрюється, а також дані, що характеризують особу підозрюваної зокрема, що вона раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружена, має постійне місце проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, відсутність випадків не з`явлення до органів досудового розслідування за викликом останніх, а також і те, що підозрювана з жовтня 2015 року не працює в ГУ ДФС України у Волинській області, у зв`язку із звільненням за власним бажанням.

За таких обставин, апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді й зміни запобіжного заходу підозрюваній з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, а тому, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: