Справа № 539/939/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раймісто, Рожесенського району, Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 09.12.1998 року Лубенським міським судом за ст. ст. 17 ч. 2, 19 ч. 3, 140 ч. 3, 140 ч. 3, 42 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 23.01.2003 року Лубенським районним судом, за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим, строком 2 роки; 07.11.2005 року Варвинським районним судом Чернігівської області за ст. 213 ч. 1 КК України до 200 годин громадських робіт; 22.08.2006 року Лубенським міськрайонним. судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.09.2011 року Лубенським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2, 162 ч. 1, 190 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.05.2015 року звільнився з місць позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
04.03.2016 року, близько 23 години, ОСОБА_5 , повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні кафе «777» що в м. Лубни, площа Ярмаркова 32, Полтавської області. В цей час, біля сусіднього стола, ОСОБА_5 помітив поліетиленовий пакет з чужим майном, належним потерпілому ОСОБА_4 , яким вирішив таємно заволодіти.

Так, діючи умисно, таємно, повторно ОСОБА_5 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, а власник майна відсутній, підійшов до сусіднього стола та таємно викрав поліетиленовий пакет з майном ОСОБА_4 і залишив місце скоєння злочину. У викраденому ОСОБА_5 поліетиленовому пакеті знаходилась належна ОСОБА_4 шкіряна барсетка вартістю 374 гри., в якій знаходились грошові кошти в сумі 300 грн. Всього ОСОБА_5 викрадено майна потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 674 грн., яким він розпорядився за власним розсудом.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

28.03.2016 р. між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме за ч. 2 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та що ОСОБА_5 має бути звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним та вважав, що для цього існують всі передбачені законом підстави.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 28.03.2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінальновиконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речові докази : чорну куртку повернути ОСОБА_5 , чорну шкіряну барсетку залишити потерпілому ОСОБА_4 , СД диск зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1