Номер провадження 1-кс/643/1654/16
УХВАЛА

ВСТАНОВИВ:
03.09.2016 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , як особу, підозрювану у вчиненні вказаних злочинів.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені у ОСОБА_5 речі та документи вважаються тимчасово вилученим майном.
З метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх пошкодження, псування та знищення, наявна необхідність в арешті вищезазначеного майна.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та викладені в ньому доводи.
ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою в тому числі забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку щодо наявності достатніх підстав вважати, що вказані вище речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що підлягають встановленню в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене вище, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та накласти арешт на вказане в клопотанні майно.
Керуючись ст. 107, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка має право на її оскарження, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1