Справа № 541/2692/16-к
Провадження № 1-кс/541/494/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
28 листопада 2016 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

його представника - адвоката ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Миргород скаргу на бездіяльність слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001257,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2016 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001257 відповідно до вимог ст.169 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що 02 листопада 2016 року слідчим СВ Миргородського відділу поліції ОСОБА_5 винесено постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів, згідно якої було оглянуто та вилучено автомобіль ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001257, як речовий доказ. Даний автомобіль являється власністю скаржника на підставі договору купівлі-продажу 2642/2016/161648 транспортного засобу від 01.11.2016 року оформленого та підписаного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в сервісному центрі 2642 РЦС МВС в Івано-Франківській області в м. Калуш.

Скаржник вважає, що слідчий ОСОБА_5 безпідставно утримує його автомобіль, як тимчасово вилучене майно не звернувшись, до суду із поданням про арешт автомобіля.

В судовому засіданні скаржник та його представник, адвокат ОСОБА_4 , вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити, зобов`язавши слідчого негайно повернути автомобіль.

У скарзі також викладено прохання поновити скаржнику десятиденний строк на оскарження дій слідчого, який обраховується з моменту вилучення майна. Пояснюючи причини пропуску строку, скаржник вказує на свою юридичну необізнаність, а також на те, що постанову про визнання його автомобіля речовим доказом він отримав разом із постановою про закриття провадження, тому розраховував на швидке повернення вилученого майна.

Присутній в судовому засіданні слідчий СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 заперечив вимоги скарги. Так як вважає, що вилучення автомобіля проведено відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Окрім того, на його думку ОСОБА_7 не є особою, яка не має права оскаржувати його дій, так як в технічному паспорті на автомобіль ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 він не записаний як власник.

Заслухавши пояснення скаржника його представника та особи діяння якого оскаржуються, дослідивши матеріали надані суду встановлено наступне.

На підставі договору купівлі-продажу 2642/2016/161648 транспортного засобу від 01.11.2016 року оформленого та підписаного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в сервісному центрі 2642 РЦС МВС в Івано-Франківській області в м. Калуш власником автомобіля ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_3 , що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України надає йому право звернутись із скаргою на діяння слідчого та прокурора.

Як зазначено в постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 12 листопада 2016 року та постанові прокурора про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 22 листопада 2016 року, о 16-00 год. 02 листопада 2016 року в м. Миргороді, по вул. Миргородських дивізій 14-а в результаті огляду ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 виявлено, що позначення кузова автомобіля нанесене на металеву поверхню, яка з`єднана з суміжними частинами кузова зварними з`єднаннями виконаними не в умовах заводу виробника. Вказане стало підставою, для внесення даного повідомлення до ЄРДР № 0001257 кримінальне провадження кваліфіковано по ст. 290 КК України.

02 листопада 2016 року автомобіль ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 оглянутий слідчим СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 та вилучений. Також постановою слідчого від 02 листопада 2016 року автомобіль ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Положення ст. 167 КПК України вказують на те, що автомобіль ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 являється тимчасово вилученим майном.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України, 4) у разі скасування арешту.
Частина 5 статті 171 КПК України визначає обов`язок слідчого чи прокурора звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернено особі, у якого його було вилучено.
В ході розгляду скарги встановлено, що ані слідчий, ані прокурор з клопотанням про арешт вилученого автомобіля ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 до слідчого судді не звертався, а тому на слідчого ч. 5 ст. 171 КПК України покладено обов`язок негайно повернути майно особі у якої його було вилучено, тобто ОСОБА_3 .

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади (в тому числі органи досудового розслідування), їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, вимог інших законів.

Невиконання визначеного Кримінально процесуальним кодексом обов`язку слідчим по поверненню тимчасово вилученого майна являється бездіяльністю, тому суд вважає заяву ОСОБА_3 обґрунтованою та задовольняє її в частині зобов`язання слідчого до виконання дій.

Відповідно до частини 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З огляду на викладене вимога заявника, сформульована у пункті 1 резолютивної частини його скарги про визнання протиправною бездіяльність слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає, оскільки вирішення цього питання не віднесене до повноважень слідчого судді діючим Кримінально процесуальним кодексом України і зокрема не передбачене ч. 2 ст. 307 КПК України.
Суд також поновлює заявнику строк на подання скарги на бездіяльність слідчого, зважаючи на незначний термін його пропуску.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 167,171 , 303, 306, 307 КПК України,-

УХВАЛИВ :

1. Поновити пропущений строк ОСОБА_3 на подання скарги.

2. Зобов`язати слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 негайно повернути ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено 02.11.2016 року.

3. Копію цієї ухвали для виконання невідкладно направити слідчому СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 та для відому вручити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя слідчий ОСОБА_1