АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 663/517/14-к
Провадження №11-кп /791/51/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст..286 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

Прокурора: ОСОБА_6

Адвоката: ОСОБА_7

Виправданого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001295 за апеляційними скаргами прокурора з доповненнями та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 виправданого за ч.1 ст.286 КК України ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та виправдано за недоведеністю вини.

Цивільні позови потерпілих залишено без розгляду. Вирішено питання щодо речових доказів.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 , підозрюється в тому, що він 24.08.2013 року, близько 16:25 години, керуючи технічно справним автомобілем "Рено Кенго" д/н НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Т2213 від автодороги Херсон-Джанкой-Феодосія до м. Скадовська, на 19 км+900 м. вказаної дороги, проявив неуважність, відволікся від стеження за дорожньою обстановкою та не впевнившись у відсутності транспортних засобів, що наближаються до нього по проїзній частині, без подання сигналів покажчиками повороту, розпочинаючи рух - виїжджаючи на проїзну частину з правого узбіччя, одразу став виконувати розворот ліворуч, при цьому не надав дороги автомобілю "Део Ланос" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який наближався по проїзній частині ззаду в попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів та водій ОСОБА_9 і пасажир ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №175/К-к від 30.08.2013 р., у ОСОБА_11 виявлено рвану рану правого колінного суглобу з ушкодженням капсули суглобу, гемартроз, забій грудей, грудного відділку хребта, які виникли від дії тупих предметів, можливо, виступаючих частин салону автомобіля під час ДТП незадовго до госпіталізації 24.08.2013 року і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №176/К-к від 30.08.2013 р., у ОСОБА_10 виявлено закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, забій голови, закриту травму грудей - перелом середньої третини грудини, забій грудей, закритий перелом нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кісті, садна на кінцівках, які виникли від дії тупих предметів, можливо, виступаючих частин салону автомобіля під час ДТП незадовго до госпіталізації 24.08.2013 року і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №3762 від 10.12.2013 р., у дорожній ситуації, згідно версії водія ОСОБА_9 , водій автомобіля "Рено Кенго" д/н НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 9.2. а), б) та 10.2. Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля "Рено Кенго" д/н НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти даній ДТП шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 2.3. б), 9.2. а), б), 10.1., 10.2., 10.4. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (зі змінами та доповненнями станом на 06.03.2013 р.) (п.2.3. "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; п. 9.2. "Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом"; п. 10.1. "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху"; п.10.2. "Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній", п. 10.4. "...Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напряму, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам"), що стало прямою причиною настання вказаної ДТП та її наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В апеляційних скаргах:

-прокурор з доповненнями до апеляційної скарги, вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що попри невизнання ОСОБА_8 своєї вини вона підтверджується, доказами, зібраними у кримінальному провадженні, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні. А саме, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події; висновком судово-медичної експертизи №175/К-к від 30.08.2013 року; висновком судово-медичної експертизи №176/К-к від 30.08.2013 року; висновком авто технічної експертизи від 03.10.2013 року № 2766; висновком авто технічної експертизи від 08.11.2013 року № 2792; протоколом слідчого експерименту від 23.11.2013 року; висновком авто технічної експертизи від 10.12.2013 року № 3762; висновком експерта №1/59 від 30.07.2015 року, а також показами потерпілого ОСОБА_9 ..

Крім того в порушення вимог п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 19.06.1990 року суд в основу свого рішення покладено показання ОСОБА_8 , які не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8 , та потерпілого ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Однак суд в порушення вимог ст.411 КПК України не зазначив чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші

Також вказує, що судом незаконно в порушення ст.240 КПК України, винесено ухвалу від 15.05.2015 року про призначення слідчого експерименту, оскільки згідно ч.3 ст.240 КПК України до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник, а ОСОБА_8 , набув статусу обвинуваченого 27.02.2014 року і доповненням по ст.240 КПК України.

Крім того, суд в порушення вимог кримінального процесуального законодавства провів арифметичні розрахунки, вихідними даними в яких є покази потерпілого ОСОБА_9 щодо швидкості руху його автомобіля та час, затрачений обвинуваченим ОСОБА_8 , на проведення маневру-розвороту, відтворений під час проведення слідчого експерименту, хоча такі розрахунки проводити не вправі, оскільки не володіє спеціальними знаннями для їх проведення та не являється експертом в області проведення спеціальних розрахунків.

Також судом в порушення ч.2 ст.314 КПК України проведено підготовче судове засідання вказаного кримінального провадження за відсутності потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та призначено судовий розгляд кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження суд належним чином про розгляд кримінального провадження потерпілу ОСОБА_12 не повідомив, в судових засіданнях вона участь не приймала жодного разу, що підтверджується матеріалами провадження, журналом та звукозаписом судових засідань.

Будь-які дані про належне повідомлення потерпілого про дату, час і місце судового засідання в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Крім того 29.05.2015 року відбувся судовий розгляд вказаного кримінального провадження під час якого у зв`язку з хворобою був відсутній потерпілий ОСОБА_9 .. В зазначеному судовому засіданні було призначено судову авто технічну експертизу, чим було порушено його права, щодо заявлення клопотань, дачі пояснень, подачі суду доказів.

Також суд в порушення вимог п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» не надав належної оцінки дій потерпілого по відношенню до дій обвинуваченого.

Просить вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 19 жовтня 2015 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

- потерпілий ОСОБА_9 вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що судом порушено його права, як потерпілого, передбачені ст.56 КПК України, оскільки участі у підготовчому засіданні 26.02.2015 року він не брав і судовий розгляд призначено без з`ясування його думки і через це був позбавлений можливості заявляти клопотання.

Також в судовому засіданні від 29.05.2015 року потерпілий ОСОБА_9 участі не брав у зв`язку з хворобою. Однак суд, в зазначеному судовому засіданні призначив авто технічну експертизу без з`ясування його думки про прийняття такого рішення.

Крім того, судом не взято до уваги його покази, що подія ДТП відбулася лише через недбалі, протизаконні дії ОСОБА_8 ..

Вважає, що під час досудового слідства зібрана достатня кількість доказів вини ОСОБА_8 , які суд з незрозумілих причин не взяв до уваги.

Просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг прокурора з доповненнями та потерпілого ОСОБА_9 , заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 , виправданого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого ОСОБА_9 , в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія судів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Вирок суду повинен відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції вищевказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, а даний вирок постановлений з порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду постановити законне і обґрунтоване судове рішення, а тому він є незаконним.

Згідно ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, як це передбачено вимогами ст.ст 409, 412 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції постановляючи виправдовувальний вирок допустив неповноту та однобічність судового розгляду.

Так, об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, включає три обов`язкові ознаки:

а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху);

б) суспільно небезпечні наслідки (заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень);

в) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Відповідно до матеріалів справи ДТП сталося за участі двох водіїв транспортних засобів. Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Тобто, оцінка кожного доказу судом повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, та з точки зору належності, допустимості, достовірності, а за сукупністю зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Проте суд першої інстанції однобічно відкинувши докази сторони обвинувачення, поставив під сумнів висновки автотехнічної експертизи №1/59 від 30.07.2015 року, в частині можливості обвинуваченим уникнути ДТП, та опираючись лише на покази обвинуваченого та на данні протоколу слідчого експерименту від 26.05.2015 року, не маючи спеціальних знань самостійно здійснив арифметичні обчислення, які поклав в основу вироку, відкинувши при цьому покази потерпілого та свідків, а також інші докази, що є неприпустимим.

Стосовно проведеного 26.05.2015 року за ухвалою суду слідчого експерименту то на думку колегії суддів його не можна визнати процесуальною дією, яка правильно відобразила фактичні обставини події, так як його проведено лише за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , натомість вимогами ст.240 КПК України передбачено, що слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин події.

Отже, за наявності суперечностей в показах потерпілого та обвинуваченого така процесуальна дія повинна була проводитись за участі, як обвинуваченого так і потерпілого, а за необхідності і експерта, а тому покладення в основу вироку даних отриманих під час проведення такої процесуальної дії є необґрунтованим.

Висновки суду про те, що на початку маневру розвороту перешкоди для цього не було так, як не існувало реальної загрози створити небезпеку для потерпілого з урахуванням відстані на якій останній міг рухатися містять суперечності, а в матеріалах провадження відсутні будь які докази, які б свідчили що вказаної небезпеки не існувало.

В обґрунтування висновку про недоведеність порушення ОСОБА_8 вимог ПДР України суд послався, як на докази на свої арифметичні розрахунки та на покази обвинуваченого, що він перед початком руху увімкнув покажчик повороту та, що він не зміг закінчити маневр через поламку двигуна.

Проте, такий висновок суду є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з матеріалів експертизи зважаючи на невідповідність дій обох водіїв правилам дорожнього руху України, експерт зазначив про необхідність здійснення комплексної оцінки матеріалів для встановлення причинного зв`язку дій обвинуваченого та потерпілого з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася.

Таким чином, залишилося нез`ясованим питання про характер порушень, які допустив кожен з водіїв, а також чи не було причиною порушення правил дорожнього руху одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Встановлення цих обставин має суттєве значення для провадження і правильного його вирішення.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, зокрема, передбачені п. 5 частини другої статті 412 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, що є порушення права потерпілих на захист під час судового провадження.

Як видно з обвинувального акту по даному кримінальному провадженню потерпілими є ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ..

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що районним судом проведено підготовче судове засідання за відсутності потерпілих чи їх представника, тобто з порушенням вимог ч.2 ст. 314 КПК України, якою передбачено, що підготовче судове засідання відбувається за участі потерпілого, його представника та законного представника.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд належним чином про розгляд кримінального провадження потерпілу ОСОБА_12 не повідомив, в судових засіданнях вона участь не приймала жодного разу.

До того ж, слушними є доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 , що 29.05.2015 року він з поважної причини був відсутній у судовому засіданні під час якого було призначено судову автотехнічну експертизу, чим було порушено його права, щодо з`явлення клопотань, дачі пояснень, подачі суду доказів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, зроблений без належної перевірки та оцінки всієї сукупності доказів, отриманих як під час досудового розслідування, так і судового розгляду.

Оскільки судом під час судового розгляду допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту й однобічність, які відповідно до ч.1 ст.412 КПК України перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення і які відповідно до ч.6 ст.9 КПК України виключають можливість ухвалення нового вироку апеляційним судом, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який має бути проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

При цьому суд апеляційної інстанції не вирішує на перед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення закону, дослідити обставини, зазначені в цій ухвалі, перевірити позицію захисту щодо невинності ОСОБА_8 , перевірити позицію обвинувачення щодо дійсних обставин події, дати належну оцінку доказам з урахуванням позиції сторін з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності та достатності, з зазначенням мотивів, з яких суд приймає до уваги одні докази та відкидає інші, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином умотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 ч.1 п.6, 412, 415 КПК України колегія суддів, -

постановила:
Апеляційні скарги прокурора з доповненнями та потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2