Справа № 392/210/16-к
провадження 1-кс/392/116/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого погодженого з прокурором про арешт майна,
в с т а н о в и в:
06 жовтня 2016 року заступник начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженніСВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000116 від 10 лютого 2016 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,в ході досудового розслідування якого встановлено наступне.

10 лютого 2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , який знаходився на площадці біля будинку за вказаною вище адресою, шляхом відкриття дверей, проникнення до салону автомобіля та завівши двигун автомобіля, з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 50 000 грн..

Підставою до внесення клопотання про накладення арешту на майно, транспортний засіб, автомобіль марки «ВАЗ 211040», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , із забороною можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його є те, що санкція статті за якою кваліфіковані дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а також з метою в подальшому відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 ..

Згідно протоколу огляду місця події від 05 жовтня 2016 року за адресою: Черкаська обл.., м. Умань, вул. Івана Гонти, 31, на автостоянці знаходиться автомобіль марки «ВАЗ 21104» д.н.з. НОМЕР_2 .

Власником автомобіля марки «ВАЗ 21104» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , що підтверджується копією реєстраційної картки транспортного засобу.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.

Слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити та накласти на арешт автомобіль марки «ВАЗ 21104» д.н.з. НОМЕР_2 .

Розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України проводився без повідомлення власника майна.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

В ході розгляду клопотання встановлено, що згідно даних з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 10 лютого 2016 року, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України (кримінальне провадження № 0000116).
Органом досудового розслідування встановлено, що 10 лютого 2016 року ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , який знаходився на площадці біля будинку за вказаною вище адресою, шляхом відкриття дверей, проникнення до салону автомобіля та завівши двигун автомобіля, з місця вчинення злочину зникли, і викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 50 000 грн..

05 жовтня 2016 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Суд вважає, що матеріали судового провадження свідчать про те, що майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів для забезпечення можливої конфіскації майна у майбутньому.

Також, як випливає з положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до абзацу 1 ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім цього, суд при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вважає за необхідне накласти арешт на майно вказане у клопотанні слідчого, оскільки ОСОБА_6 є власником автомобіля марки «ВАЗ 211040», державний номерний знак НОМЕР_2 .

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, з метою запобігання можливості приховування, перетворення чи відчуження майна, для забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна підозрюваного в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що у відповідності до вимог статтей 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання заступника начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з начальником Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 211040», державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , який належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово, позбавивши його можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його.

Виконання даної ухвали покласти на заступника начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 під контролем начальника Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та зобов`язати забезпечити збереженість автомобіля марки «ВАЗ 211040», державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1