Справа № 460/3698/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Яворівський районний суд Львівської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сора Сайгачинського с/сов. Хакаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, безпартійного, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , такого, який не має судимості,-
за ч.1 ст.125 КК України,-
16 липня 2016 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , під час конфлікту із дружиною ОСОБА_5 , який виник на грунті тривалих неприязнених відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс по обличчі ОСОБА_5 декілька ударів бейсболкою, а саме її металевою застібкою для регулювання розміру, спричинивши потерпілій синяк і садно на спинці носа, синяки в обох навколо очних ділянках, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілій умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України за обставин, викладеним у обвинувальному акті, розуміє, що дійсно був нестриманий 16 липня 2016 року у конфлікті з потерпілою ОСОБА_5 , щиро розкаюється у вчиненому, завіривши, що подібного більше вчиняти не буде, просить також суворо його не наказувати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнає недоцільним подальше дослідження доказів стосовно фактичних обставин заподіяння потерпілій легкого тілесного ушкодження, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.
При цьому, суд з`ясував правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи докази, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в судовому засіданні доведена повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він заподіяв потерпілій умисне легке тілесне ушкодження.
Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної вдповдальності, характеризується позитивно, обставини, які помякшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді шрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 510 гривень.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти діб, з моменту його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя: ОСОБА_1 .