Справа № 296/2845/16-к
Вирок
Іменем України
10 жовтня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000893 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта неповна середня, не працюючий, розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_5 , 2003 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 18.11.2014 р. Корольовським районним судом м.Житомира за ч. 1 ст.164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,08.05.2015 р. звільнений по відбуттю покарання,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2012 року ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 450 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 07.03.2012 р. до досягнення дитиною повноліття.

У невстановлений слідством час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, особою, яка раніше судима за злочин, передбачений ст. 164 КК України .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, ОСОБА_4 в період часу з травня 2015 року і до теперішнього часу, маючи змогу заробляти гроші та сплачувати аліменти, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини /аліментів/, а саме на утримання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось в тому, що заходів до офіційного працевлаштування не вживав, на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості не перебував, приховував доходи від тимчасових щомісячних заробітків від Корольовського відділу Державної виконавчої служби ЖМУЮ, а також ні матеріально, ні продуктами харчування, ні будь-якими цінними подарунками сину не допомагав та допустив заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_6 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , в період з 01.05.2015 року і станом на 01.02.2016 року на загальну суму 4050 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2012 р. зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , 2003 р.н., однак починаючи з травня 2015 р. аліменти він не сплачував, будь-якої допомоги на утримання дитини не надавав, матеріально не допомагав. В подальшому зобов`язується погасити заборгованість по аліментам. У скоєному щиро розкаюється.

Належним чином викликана в судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не прибула, направила до суду заяву, в якій прохає розглядати справу у її відсутності, щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Суд не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Також в судовому засіданні були дослідженні матеріали кримінального провадження, а саме: -

- витяг з кримінального провадження № 0000893 від 02.02.2016 р.;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.02.2016 р.;

- постанова про зміну кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення від 15.03.2016 р.;

- рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2012 р., згідно якого ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 450 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 07.03.2012 р. до досягнення дитиною повноліття;

- копія виконавчого листа №2-2038/12 від 09.07.2012 р., згідно якого стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 450 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.03.2012 року;

- свідоцтво про народження, виданого міським відділом РАЦСу Житомирського обласного управління юстиції від 03.06.2003 р., згідно якого батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначений ОСОБА_4 ;

- постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2013р.;

- довідка розрахунок Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про неотримання аліментів, згідно якої ОСОБА_4 станом на 01.02.2016 р. має борг по несплаті аліментів в розмірі 4050 гривень;

- виклик попередження державного виконавця №28002 від24.12.2015 р. на адресу ОСОБА_4 про необхідність явки для вирішення питання щодо подальшої сплати аліментів та попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 164 КК України, як умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчиненими особою раніше судимою за злочин, передбачений ст.164 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, а також негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину.

При вирішення питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 164 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374-376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 2(два) роки обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

.