Справа № 686/7818/16-к

УХВАЛА

07 квітня 2016 року м. Хмельницький
07 квітня 2016 року старший слідчий СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на транспортний засіб «CHEVROLET Tacuma», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , з забороною відчуження і користування вказаним майном, та поміщенням його на зберігання в Хмельницький ВП ГУНП в Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Пушкіна, 15).
Як зазначено в клопотанні, на початку грудня 2012 року невстановлена слідством особа, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа майном ОСОБА_4 , чим завдала останньому матеріального збитку на загальну суму 115000 гривень.
В ході досудового розслідування встановлено, що 29.12.2005 року, згідно з договором купівлі-продажу, який був укладений між товариством з обмеженою відповідальність «Престиж-Авто», в особі продавця ОСОБА_5 , та покупця, в особі ОСОБА_4 , предметом договору купівлі-продажу являється транспортний засіб «CHEVROLET Tacuma», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , бежевого кольору.
01.08.2006 року ОСОБА_4 надав довіреність на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з правом бути його представниками та розпорядження належним на підставі Свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , виданого Хмельницьким МРЕВ 30.12.2005 року транспортним засобом марки «CHEVROLET», модель «Tacuma», випуску 2004 року, об`єм двигуна №1998, шасі НОМЕР_2 , бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований Хмельницьким МРЕВ 30.12.2005 року.
29.12.2011 року ОСОБА_6 , діючи від імені ОСОБА_4 , надав довіреність терміном на 1 рік, тобто до 29.12.2012 року, на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діють самостійно, безоплатно бути його представниками в державних та інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в тому числі в відповідних органах Державтоінспекції України, органах нотаріату, при вирішенні питань, пов`язаних відчуженням (продажем або обміном) належного довірителю, на підставі Свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , виданого Хмельницьким МРЕВ 30.12.2005 року, транспортним засобом марки «CHEVROLET», модель «Tacuma», випуску 2004 року, об`єм двигуна №1998, шасі НОМЕР_2 , бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований Хмельницьким МРЕВ 30.12.2005 року. В подальшому ОСОБА_6 повідомив, що він дав в заставу ОСОБА_10 автомобіль «Шевроле Такума», д/з НОМЕР_4 , проте останній, без його участі та його згоди, переоформив вказаний автомобіль та перепродав.
Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що транспортний засіб марки «CHEVROLET», модель «Tacuma», випуску 2004 року, шасі НОМЕР_2 , бежевого кольору, яким, шляхом зловживання довірою, заволоділа невстановлена особа без будь якої згоди власника ОСОБА_4 та довіреної особи ОСОБА_6 , виникає необхідність у накладені арешту на майно, а саме транспортний засіб «CHEVROLET Tacuma», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , з метою заборони розпоряджатись будь-яким чином таким майном, використовувати його та запобігти його подальшого зникнення, втрати або пошкодження, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на вказаний автомобіль.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3). У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. (ч.4). У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5). У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (10). Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (11).
Згідно зі ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч.1). У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.2).
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
У клопотанні слідчого, всупереч вищевикладеним нормам закону, не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Так, у клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_8 без згоди ОСОБА_6 переоформив та перепродав автомобіль, на який просить накласти арешт слідчий, проте хто на сьогоднішній день являється набувачем вказаного автомобіля, слідчим у клопотанні не зазначено.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відсутність у клопотанні слідчого відомостей стосовно власника майна, фактично унеможливлює належний судовий розгляд даного клопотання, оскільки необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, слідчим також не наведено.
Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-
Клопотання старшого слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя