Справа № 308/7332/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, за погодженням з прокурором, про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що невстановлені особи, діючи умисно, від імені ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство», з метою незаконного переміщення через державний кордон України лісоматеріалів, подали до митного органу Закарпатської митниці ДФС, завідомо неправдивий офіційний документ митну декларацію за № 209020000/2016/1412, у якій зазначено, що одержувач товару є підприємство «ERDERT-TUZSER ZRT», яке розташоване на території Угорської Республіки, хоча згідно відповіді такого підприємства від 05.07.2016 встановлено, що між згаданим суб`єктом підприємницької діяльності та ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство» відсутні договірні відносини, а тому не очікується надходження лісоматеріалів.

12.07.2016 відомості по вказаному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
У відповідності до повідомлення Закарпатської митниці ДФС на станції Батєво на даний час затриманий для проведення перевірки 1 залізничний вагон з товаром «дрова, деревина паливна», який слідує на адресу угорського підприємства Erdert-Tuzser zrt. Відправником виступає українське підприємство: ДП «Тетерівський лісгосп», Україна, Київська область, Бородинський р-н, смт. Пісківка, вул. Філіпова 36, .
- МД № 209020000/2016/1412, 1 вагон № 96393145, товар «деревина паливна» код УКТ ЗЕД вагою 194800 кг нетто вартістю 6768,45 Euro;
- МД № 125130009/2016/503125, 2 вагони №№ 65881112, 67860544 товар «дрова паливні соснові» код УКТ ЗЕД вагою 40000 кг. нетто вартістю 1251,38 Euro.
18.07.2016 року проведений огляд місця події в ході чого встановлено, що на 11 колії сортувального парку, сортувальної системи станції Батьово, що розташована неподалік смт. Батьво, Берегівського району, Закарпатської області розташований залізничний вагон № 96393145 об`ємом 48,13 м3, з товаром деревина хвойних порід (ялиця).
Вищезазначені речі, постановою про визнання предметів в якості речових доказів від 19.07.2016 року визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
На даній стадії досудового розслідування виникла потреба у накладенні тимчасового арешту на вищевказану деревину з метою недопущення втрати, знищення чи псування її як потенційного речового доказу, проведення з нею відповідних судових експертиз для встановлення всіх обставин справи та фактичної істини, у зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав викладених у ньому.
Представник підприємства «ERDERT-TUZSER ZRT» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду клопотання був повідомлений.
Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
За загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно зі ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, наявність обґрунтованих підстав вважати, що майно, а саме вантаж (лісоматеріали), на яке слідчий просить накласти арешт, носить інформацію про вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються, визнано речовим доказом в даному кримінальному правопорушенні, всі необхідні слідчі дії не проведено, зокрема експертизи, беручи до уваги, що слідчим в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання органу досудового розслідування в частині накладення арешту підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на вагон в якому знаходяться лісоматеріали.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на вантаж (лісоматеріали), який знаходиться в залізничному вагоні № 96393145 об`ємом 48,13 м3, з товаром деревина хвойних порід (ялиця), який знаходиться на 11 колії сортувального парку, сортувальної системи станції Батьово, що розташована неподалік смт. Батьво, Берегівського району, Закарпатської області та належать ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство», , за адресою: Львівська область, м. Старий Самбір, вул. Дрогобицька, 2.

В решті клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1