Дата документу 08.06.2016
Справа № 334/2111/16-к
Провадження № 1-кп/334/238/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004825 від 10 жовтня 2015 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2008 року народження, працюючої бухгалтером-економістом у ТОВ «Вікл ко ЛТД», зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої на підставі ст.89 КК України

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004697 від 03 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 02 жовтня 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, на дитячому майданчику розташованого біля будинку №3 по вул. Мала в місті Запоріжжі, знаходились діти, а саме: малолітній ОСОБА_8 , 2010 року народження, його неповнолітній брат ОСОБА_5 , 2001 року народження, малолітній ОСОБА_7 , 2008 року народження та інші. У ході гри між малолітніми ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого, ОСОБА_7 взявши ОСОБА_9 за голову вдарив останнього об металеву трубу, яка знаходилась на території дитячого майданчику. Після чого, ОСОБА_5 побачивши це вступившись за свого молодшого брата, дійшов до малолітнього ОСОБА_7 , який намагався втекти, та штовхнув його внаслідок чого останній впав на землю. Після чого, ОСОБА_5 повернувся на лаву де сів разом зі своїми друзями. В цей момент, мати малолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , яка перебувала біля вищевказаного дитячого майданчику, почувши плач своєї дитини, прийняла дії ОСОБА_5 , як образу її сину. Та діючи із особливо-неприязнених відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до неповнолітнього ОСОБА_5 та схопивши його за комір футболки, підняла з лавки, висловлюючись на його адресу грубою нецензурною лайкою, почала наносити удари долонями обох рук в область голови та обличчя ОСОБА_5 . Неповнолітній ОСОБА_5 почав тікати від ОСОБА_4 , але остання наздогнавши його, схопила останнього правою рукою за комір, футболки та нанесла ще декілька ударів

долонею лівої руки в область голови та обличчя. Внаслідок чого в загальній кількості спричинила неповнолітньому ОСОБА_5 не менше 5 травматичних впливів та завдала легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна на правому крилі носу, над верхньою губою справа, під нижньою губою в лобно-тім`яної області справа над правою бровою.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні від потерпілого ОСОБА_5 та представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 надійшли заяви про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з їх відмовою від обвинувачення.

Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають.

Заслухавши прокурора, який не заперечив щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого та представника неповнолітнього потерпілого від обвинувачення, саму обвинувачену, яка просила закрити провадження з цих підстав, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із відмовою потерпілого та представника неповнолітнього потерпілого від обвинувачення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальне провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ч.1 ст.125 КК України.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, дане провадження у формі приватного обвинувачення розпочато слідчим за заявою потерпілого.

У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи те, що потерпіла сторона відмовилась від обвинувачення, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із відмовою потерпілого та представника неповнолітнього потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , у процесі судового провадження даної кримінальної справи, у відповідності до ст. 128 КПК України, було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди.

Однак, в підготовчому судовому засіданні, представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , поряд з відмовою від обвинувачення, заявила клопотання про залишення її позову без розгляду.

Вирішуючи питання про залишення цивільного позову без розгляду, суд виходить з наступного.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» передбачає, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом КПК не врегульовані то до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Нормами чинного КПК, не врегульовано вирішення судом питання про залишення цивільного позову без розгляду за клопотанням позивача, натомість ст. 61 КПК України, закріплює право цивільного позивача на відмову від позову, а поняття "відмова від позову" та "залишення позову без розгляду" є поняття не тотожні. Разом з цим, положення п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, встановлює, що цивільний позов суд залишає без розгляду якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, що і підлягає в даному випадку застосуванню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , необхідно залишити без розгляду.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 26, 284, 350, 477 КПК України, суд,-

ухвалив:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрити в зв`язку з відмовою потерпілого та представника неповнолітнього потерпілого від обвинувачення.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1