Справа № 446/663/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області, українцю, громадянину України, який має середню освіту, працюючого водієм ПП «Кадім», одруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -
в с т а н о в и в :
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми вищевказаними діями, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , отримання потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду і його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.286 КК України, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 та отримання потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.286 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який, окрім скоєного, характеризується по місцю роботи позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не ухилявся від участі в проведенні досудового розслідування, а також від участі в судовому розгляді справи, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, примирення з потерпілими.
Обставин, що обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає недоцільним його застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 з наступних підстав.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку при призначенні покарання за ч. 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України не вимагає обов`язкового позбавлення права керування транспортними засобами, крім того відповідно до наказу № 12-5 від 04.04.2016 року ПП «Кадім» ОСОБА_4 працює водієм вантажного автомобіля ПП «Кадім», за що отримує відповідну оплату. Даних про те, що ОСОБА_4 має інші джерела доходів, суд не має. Зазначене вище суд розцінює як суттєві обставини справи, які впливають на можливість призначення додаткового покарання. Крім того, суттєвою є та обставина, що потерпілі, про що свідчить зміст заяви, на призначенні додаткового покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не наполягали, просили не позбавляти водійський прав обвинуваченого, як і не заперечували проти звільнення останнього від відбування основного покарання.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки рахує, що його виправлення можливе без відбування покарання та без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 витрати в дохід держави, понесені в ході досудового слідства за проведення авто технічних та транспортно-трасологічної експертиз.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекціїї.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судових авто технічних та транспортно-трасологічної експертиз № 853 від 24.03.2016 1981,80 гривень, № 854 від 24.03.2016 р. 1981.80 гривень та № 855 від 25.03.2016 2642.40 гривень, проведених ЛНДІСЕ.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя Кам"янка-Бузького районного суду
Львівської області ОСОБА_9