Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

20 серпня 2012 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

з участю прокурора Струся О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, раніше не судимого,

по ст.263 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 восени 2009 року, перебуваючи в лісі, що біля с. Оратів, Оратівського району Вінницької області, знайшов предмет схожий на багнет, який згідно висновку експерта №163-Х від 29.05.2012 року, являється військовою холодною зброєю багнетом до 7,92 мм. магазинного карабіну системи Маузера зразку 1898/1935 рр. (Німеччина), який виготовлений промисловим способом. Вказаний багнет він в послідуючому переніс до свого домогосподарства, що розташоване в с. Оратів, вулиця Польова 23, Оратівського району Вінницької області і тим самим незаконно носив його при собі.

Після цього, в січні 2012 року, ОСОБА_1, взявши вказаний багнет приїхав з ним в м. Іллінці, Вінницької області, де прийшовши до малого ринку, що по вулиці К.Маркса 18, підійшов до ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, якому запропонував купити у нього вказаний багнет, однак останній його купити відмовився і ОСОБА_1 його перевіз до себе в домогосподарство в с. Оратів, Оратівського району Вінницької області.

07.05.2012 року, ОСОБА_1 знову взявши вказаний багнет, приїхав з ним в м. Іллінці Вінницької області, та носив його при собі, а близько 13 годин 40 хвилин цього ж дня, працівниками Іллінецького РВ УМВС вказаний багнет в ОСОБА_1 було виявлено та вилучено під час поверхневого огляду. Таким чином, ОСОБА_1 носив при собі багнет, без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, один. Восени 2009 року, він знаходився в лісі, що біля с. Оратів і знайшов там штик-ніж, який вирішив взяти собі. Він переніс штик-ніж в своє домогосподарство і там його заховав про дану знахідку він нікому не розповідав. В 2012 році, а саме в січні місяці, він вирішив вказаний штик-ніж продати, так як знав, що в м. Іллінці є чоловік, який скуповує антикваріат. З цією метою він дістав штик-ніж з схованки і поїхав в м. Іллінці. Приїхавши в м. Іллінці, він на ринку, що по вулиці К.Маркса, знайшов чоловіка, який скуповує антикваріат. Підійшовши до даного чоловіка він показав йому штик-ніж і сказав, що хоче за нього отримати 800 гривень, але чоловік, до якого підійшов ОСОБА_1 сказав останньому, що вказаний штик-ніж стільки грошей не коштує. Після цього він поїхав назад до свого місця проживання. В травні 2012 року, а саме 07.07.2012, він знову приїхав в м. Іллінці з метою продати вказаний штик-ніж і коли він ішов по центру вказаного міста до нього підійшли працівники міліції, так як він вказаний штик-ніж ніс в руці, то працівники міліції в присутності понятих вилучили у нього вказаний штик-ніж. Після цього він розповів працівникам міліції, де і при яких обставинах він знайшов штик-ніж. В скоєному злочині він чисто сердечно розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, відповідно до ст.299 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків по справі.

Крім, повного визнання своєї вини підсудним, його вина у скоєні злочину підтверджується зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: протоколом огляду місця події (а.с.5-6), висновком експерта №163-Х від 29.05.2012 року, згідно якого в ОСОБА_1 вилучено багнет, який являється холодною зброєю (а.с.22-26), протоколом огляду речового доказу (а.с.27).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєні злочину доведена повністю, його дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно по ст.263 ч.2 КК України, як незаконне носіння, холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу підсудного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, як помякшуючу покарання підсудного обставину суд враховує щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжували б його покарання в ході судового розгляду справи встановлено не було.

За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності, та обставини справи, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без його ізоляції від суспільства, і вважає за можливе призначити ОСОБА_1 міру покарання в межах санкції статті 263ч.2 КК України у виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк, терміном на один рік і шість місяців, що буде необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.91 КПК України судові витрати покласти на засудженого ОСОБА_1.

Долю речових доказів по справі визначити відповідно до вимог ост. 81 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно підсудного суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.321- 324 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2ст.263 КК України і призначити йому покарання по ст.263 ч.2 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на один рік і шість місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін-підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області 1176 (одну тисячу сто сімдесят шість) гривень 24 (двадцять чотири) копійки судових витрат по справі.

Речові докази по справі багнет, що зберігаються в кімнаті речових доказів Іллінецького РВ ГУМВС України у Вінницькій області передати в УМВС України у Вінницькій області для знищення.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Головуючий: