Провадження № 1-кс/201/7628/2016
УХВАЛА
Іменем України
04 жовтня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 29.08.2016 до ЄРДР, зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою від 29.08.2016 з попередньою правовою кваліфікацією за ст.ст. 367, КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 29.08.2016 до ЄРДР, зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою від 29.08.2016 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 367 КК України.
В обґрунтування скарги вказав, що 29.08.2016 він звернувся із заявою до прокуратури Дніпропетровської області про вчинення кримінальних правопорушень суддею Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , відповідальність за яке передбачена ст. 367 КК України. Заява розглянута як звернення, у внесенні відомостей до ЄРДР відмовлено, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України. Тому просив скаргу задовольнити.
Судом неодноразово призначався розгляд скарги, однак судові засідання не відбулись, у зв`язку із чим враховуючи строки розгляду скарг, визначених ч.2 ст. 306 КПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення без участі скаржника за наявними в матеріалах справи доказами.

Прокурор в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши в судовому засіданні заявника, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.
29.08.2016 ОСОБА_3 звернувся із заявою до прокуратури Дніпропетровської області про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , відповідальність за яке передбачена ст. 367 КК України, в якій вказав, що 26.09.2014р. суддею ОСОБА_4 винесено ухвалу якою задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Марганець та яка не була направлена до прокуратури відповідно до постанови від 23.12.2015р. про закриття кримінального провадження. Та вказаною постановою встановлено факт недбалого ставлення до своїх посадових обов`язків, а тому встановлено факт вчинення кримінального правопорушення за ст. 367 КК України.
Частиною ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 1.4 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17.08.2012р. № 69, який є обов`язковим для виконання посадовими особами органів досудового розслідування, цей строк обчислюється з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність при поданні заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, та у випадку надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, строк обчислюється з моменту надходження заяви слідчому, прокурору.

Стосовно доводів заявника про вчинений злочин суддею, зазначаю, що процесуальні дії судді при відправленні ним правосуддя не можуть свідчити про вчинення злочину. Можливі наявні порушення суддею норм матеріального чи процесуального права при розгляді справ за участю заявника не є самі по собі злочином та можуть бути підставою для перегляду судових рішень судам вищих інстанцій. Ця позиція закріплена у ст. 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканість суддів та забороняє вплив на суддів у будь-який спосіб.
Дане також випливає з аналізу положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, якими визначено засади незалежності та самостійності суддів.
Відповідно до ст. 6 вищезазначеного закону, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, з приводу розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Отже, процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.

Із заяви ОСОБА_3 вбачається, що він вважає, що суддя підлягає кримінальній відповідальності за службову недбалість, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Виокремлюються види юридичної відповідальності суддів, застосування яких відбувається з огляду на особливий статус судді - дисциплінарну, адміністративну, кримінальну, конституційну та інші види відповідальності судді, пов`язані зі здійсненням правосуддя.

В свою чергу, дисциплінарна відповідальність завжди пов`язана із невиконанням або неналежним виконанням трудових обов`язків, тобто порушенням трудової дисципліни.

Дисциплінарна відповідальність суддів як вид юридичної відповідальності полягає в накладенні на порушника суддівської дисципліни несприятливих позбавлень морального, матеріального та організаційного характеру і є одним із засобів забезпечення відповідності діяльності і поведінки суддів професійним стандартам (суддівської дисципліни).

Підставою дисциплінарної відповідальності для судді є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто винного, протиправного порушення службових обов`язків. Дисциплінарна відповідальність суддів є одним із засобів забезпечення виконання їх професійних (службових) обов`язків, а відтак суддівської дисципліни.

Статтею 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» чітко визначено (конкретизовано) коло підстав, за наявності яких суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, за: 1) умисне або внаслідок недбалості: а) незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил підсудності чи підвідомчості; б) незазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору; в) порушення засад гласності і відкритості судового процесу; г) порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; ґ) незабезпечення обвинуваченому права на захист, перешкоджання реалізації прав інших учасників судового процесу; д) порушення правил щодо відводу (самовідводу); 4) умисне або у зв`язку з очевидною недбалістю допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, порушення прав людини і основоположних свобод.

Законом встановлений певний індемнітет стосовно суддів на притягнення до дисциплінарної відповідальності скасування або зміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли порушення допущено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків (ч. 2 ст. 92 Закону).

Згідно зі ст. 94 Закону д исциплінарне провадження щодо судді здійснюють Вища кваліфікаційна комісія суддів України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, а також Вища рада юстиції - щодо суддів вищих спеціалізованих судів та суддів Верховного Суду України.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні скарги щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень суддею Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 214, 303 - 307 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 29.08.2016 до ЄРДР, зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою від 29.08.2016 з попередньою правовою кваліфікацією за ст.ст. 367, КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1