Ухвала іменем україни 26 липня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
у касаційній скарзі прокурор не погоджується з постановленою щодо ОСОБА_4 ухвалою апеляційного суду, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте прокурором наведених положень процесуального закону не дотримано. Посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, прокурор не вказав, у чому конкретно відповідно до змісту статей 412, 413 КПК України полягають такі порушення при розгляді судом апеляційної інстанції кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , і належним чином не обґрунтував своїх

Справа № 5-5488 ск 16 Доповідач у касаційній інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч. 1 ст. 429 КПК

доводів у цій частині. Зокрема, прокурор не обґрунтував які істотні порушення допустив апеляційний суд та чому ці порушення тягнуть скасування ухвали апеляційного суду. Крім того, прокурором належно не обґрунтовано чому він вважає, що покарання засудженій ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 65 КК України; не вказано також обставин, які істотно підвищують ступінь тяжкості вчинених злочинів та є підставою для призначення засудженій більш тяжкого покарання.
Також прокурором не наведено обґрунтованих доводів щодо незаконності та необґрунтованості ухвали апеляційного суду з огляду на положення частин 2, 3 ст. 370 КПК України.

Разом з тим, зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор вказує на незаконність вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_4 , однак в резолютивній частині своєї скарги порушує питання про скасування лише ухвали апеляційного суду.

Крім того, прокурор у касаційній скарзі зазначає, що звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням не сприятиме його виправленню. Проте, як вбачається зі змісту долучених копій судових рішень, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року засуджено лише ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , рішення щодо останнього в апеляційному порядку прокурором не оскаржувалось.

Оскільки касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків (при повторному зверненні прокурором має бути підтверджено, що встановлений ухвалою суду строк не пропущено).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог цю скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3