У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24. 11. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 ,захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_8 а - про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Пищики Чорнобаєвського району Черкасської області Української РСР, українка, громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , Будинок відпочинку «Конча-Заспа», раніше не судима,

у кримінальному провадженні за № 0001701 від 23.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за № 0001701 від 23.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001701 від 23.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою Рахункової палати України головним контролером директором департаменту з питань АПК, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій, шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, за пособництва свого племінника ОСОБА_9 , заволоділа державним майном, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Вказану кваритру ОСОБА_4 в подальшому на підставі договору дарування нерухомого майна від 08.06.2016 № 1307 подарувала власній доньці ОСОБА_10 .

Вищевказані дії спричинили настання збитків у сумі 1 390 532,98 грн., що більше ніж шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є особливо великим розміром, відповідно до пункту 4 примітки до статті 185 Кримінального кодексу України.

19.11.2016 о 12 год. 25 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, тобто підбурювані до зловживання службової особи своїм службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Прокурор зазначав, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Підозрювана в судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала.
Захисники підозрюваної в судовому засіданні проти обрання відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що підозрювана не має намір переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть здійсненню досудового розслідування, зазначали що будь-які ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, в зв`язку з чим просили слідчого суддю відмовити в задоволення клопотання прокурора про обрання відносно підозрюваної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовував доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001701 від 23.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України,

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 працює в Рахунковій палаті з 1998 року. Постановою Верховної Ради України від 17 червня 2004 року N 1796-IV ОСОБА_4 призначена на посаду головного контролера Рахункової палати.

Згідно ст. 10 Закону України «Про Рахункову палату» ОСОБА_4 в межах своєї компетенції, визначеної Регламентом Рахункової палати, самостійно вирішує всі питання організації діяльності за закріпленим за департаментом напрямком і несе повну відповідальність за результати своєї роботи.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 29 березня 1997 р. № 169-р (Розпорядження діяло у період вчинення кримінального правопорушення і втратило чинність 06.08.2016 на підставі Постанови КМУ від 22.07.2016 № 465) посада головного контролера-керівника департаменту Рахункової палати віднесена до першої категорії посад державних службовців. Довідкою №15/94 від 15.08.2014, виданою Рахунковою палатою, підтверджується, що ОСОБА_4 має перший ранг державного службовця.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України ОСОБА_4 як посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, у період з червня 2004 року по березень 2015 року ОСОБА_4 , обіймаючи посаду головного контролера Рахункової палати, постійно виконувала організаційно-розпорядчі функції, у зв`язку з чим відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Так, листами від 03.09.2013 № 13-1970 та від 02.10.2013 № 13-2199 Голова Рахункової палати ОСОБА_11 з метою формування висококваліфікованого кадрового потенціалу вказаного державного органу шляхом вирішення питання забезпечення її працівників житлом звернувся до Міністерства фінансів України з проханням внесення змін до плану бюджетних асигнувань на 2013 рік збільшити витрати на суму 7,025 млн. грн. на капітальне будівництво (придбання) житла.

За результатами розгляду вищевказаних листів внесені зміни до кошторису Рахункової палати та до плану бюджетних асигнувань на 2013 рік. Відповідно до розподілів відкритих асигнувань, наданих головним розпорядником коштів Рахунковою палатою Державній казначейській службі України, асигнування на зазначені цілі у 2013 році спрямовано у повному обсязі призначень в результаті купівлі восьми квартир, зокрема квартири АДРЕСА_3 загальною площею 84,9 м2, житловою площею 42,1 м2.

У період з третьої декади січня 2014 року по другу декаду лютого 2014 року (після включення квартири АДРЕСА_3 до числа службового житла згідно з розпорядженням Голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.01.2014 №17), точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, у головного контролера директора Департаменту з питань АПК, природоохоронної діяльності та надзвичайних ситуацій Рахункової палати ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння вищевказаною квартирою шляхом вчинення нею активних дій за пособництва ОСОБА_9 , а також безпосереднього сприяння ОСОБА_11 шляхом зловживання ним своїм службовим становищем, з метою усунення перешкод з метою набуття у приватну власність ОСОБА_4 зазначеної квартири.

З цією метою ОСОБА_4 у вищезазначений період часу звернулася до Голови Рахункової палати ОСОБА_11 з пропозицією вчинити ряд дій та прийняття рішень з використанням його службового становища, спрямованих на надання їй у користування службової квартири для зняття у подальшому із вказаної квартири статусу службового житла та надання дозволу на приватизацію вказаного об`єкта державного житлового фонду.

Так, на момент отримання у користування службового житла, а саме квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 разом з чоловіком та дітьми використали своє право на приватизацію об`єктів державного житлового фонду, а саме квартири АДРЕСА_4 згідно з розпорядженням Групи приватизації Управління справами Верховної Ради України від 24.02.2000 № 48. Крім того, ОСОБА_4 не мала потреби у зміні місця проживання, оскільки вона фактично мешкала зі своїм чоловіком ОСОБА_12 в будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами і не проживала за місцем своєї реєстрації ( АДРЕСА_5 ). За останньою адресою фактично мешкала її донька ОСОБА_13 зі своїм чоловіком ОСОБА_14 .

У зв`язку з наявністю законодавчої вимоги щодо граничної максимальної житлової площі службового житла у розмірі 13,65 м2 на одну особу, встановленої пунктом 12 чинної постанови Ради Міністрів Української РСР «Про службові житлові приміщення» від 04.02.1988 № 37, у ОСОБА_4 не було підстав для самостійного одержання службової квартири АДРЕСА_3 житловою площею 42,1 м2. Тому, знаючи про таку законодавчу заборону, усвідомлюючи, що вона фактично проживає лише з одним членом сім`ї своїм чоловіком ОСОБА_12 , вона разом із заявою про надання службового житла подала довідку, видану ТОВ «Новобудова» (підприємство, яке здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_6 ). Вказаною довідкою ОСОБА_4 формально підтвердила склад своєї сім`ї із п`яти осіб, а саме чоловіка ОСОБА_12 , доньок ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та зятя ОСОБА_14 . При цьому у вказаному будинку проживали лише останні двоє.

Досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, визначивши пріоритет у задоволенні корисливих мотивів ОСОБА_4 перед реальними потребами у покращенні житлових умов інших (щонайменше двадцяти) працівників Рахункової палати, які мають право на службове житло, звернувся з листом від 13.03.2014 № 14-519 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації. Вказаним листом ОСОБА_11 попросив у місцевого органу влади дозволу на надання службової квартири головному контролеру директору Департаменту з питань АПК, природоохоронної діяльності та надзвичайних ситуацій ОСОБА_4 та трьом членам її родини, керуючись вигаданою підставою необхідністю проживання поблизу місця роботи, виконанням вкрай важливих державних завдань та ненормованого робочого дня.

Продовжуючи реалізовувати злочинну змову ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, видав наказ від 18.03.2014 № 16п, яким прийняв рішення надати ОСОБА_4 та трьом членам її родини двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_7 .

19.03.2014 ОСОБА_11 листом № 03-581 звернувся до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням затвердити рішення Голови Рахункової палати від 19.03.2014 і видати ордер на право зайняття службового житлового приміщення (квартири)

АДРЕСА_3 ОСОБА_4 .

Після отримання ордеру ні ОСОБА_4 , ні члени її сім`ї не проживали у квартирі АДРЕСА_3 всупереч раніше згаданій меті отримання вказаної квартири як службової (необхідності проживання поблизу місця роботи, виконання вкрай важливих державних завдань та ненормованого робочого дня).

11.08.2014 ОСОБА_4 , знаючи, що згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, зловживаючи своїм службовим становищем, звернулася до ОСОБА_11 із заявою про виключення наданої їй квартири з числа службових. При цьому ОСОБА_4 зазначила у заяві причину виключення квартири з числа службових.

Продовжуючи виконання злочинної змови, ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи негативні наслідки для держави в особі Рахункової палати внаслідок передання державного майна у приватну власність, задовольнив заяву ОСОБА_4 про виключення квартири з числа службових та, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, знаючи, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації, звернувся з листом від 18.08.2014 № 14-1678 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому висловив прохання виключити квартиру АДРЕСА_3 з числа службових у зв`язку з тим, що нібито відпала потреба в такому її використанні.

За результатами розгляду вищевказаного звернення ОСОБА_11 , 02.10.2014 Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження № 515 про виключення квартири АДРЕСА_3 з числа службового житла.

Станом на дату виключення зазначеної квартири із числа службових у ній були зареєстровані, але фактично не проживали, ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які раніше використали своє право на приватизацію житла з державного житлового фонду. При цьому ОСОБА_4 усвідомлювала, що вказана обставина перешкоджає їй самостійно приватизувати квартиру АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію злочинної змови, ОСОБА_4 20.01.2015 звернулась до ОСОБА_11 із заявою про надання дозволу на здійснення правочинів щодо приватизації вищевкаазної квартири.

У свою чергу ОСОБА_11 , не маючи відповідних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів Рахункової палати та всупереч мети закупівлі квартири, вказаної у раніше згаданих листах Рахункової палати від 03.09.2013 № 13-1970 та від 02.10.2013 № 13-2199 до Міністерства фінансів України, підписав та направив лист від 28.01.2015 № 14-172 на адресу Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про те, що Рахункова палата не заперечує проти приватизації квартири АДРЕСА_3 .

Продовжуючи сприяти своїй тітці ОСОБА_4 в отриманні у власність державного майна, ОСОБА_9 29.01.2015 звернувся у якості наймача квартири АДРЕСА_3 до органу приватизації Шевченківського району м. Києва з заявою про передачу йому вказаної квартири у приватну власність. Згадана заява задоволена розпорядженням органу приватизації від 19.02.2015 № 2140. Того ж дня ОСОБА_9 отримав від органу приватизації свідоцтво про право приватної власності на вищевказану квартиру.

Таким чином, 29.01.2015 в результаті злочинних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , за пособництва ОСОБА_9 , державна квартира Рахункової палати України перейшла у приватну власність фізичної особи ОСОБА_9 , у якого згідно зі ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» виникли правомочності власника, тобто право розпоряджатися квартирою на свій розсуд. При цьому ОСОБА_9 не мав жодного відношення до державної служби і роботи в Рахунковій палаті, зокрема, не перебував у трудових відносинах із зазначеним органом державної влади та відповідно до вимог ст. 37 Житлового кодексу України не перебував на обліку, як громадянин, який потребує поліпшення житлових умов, за місцем роботи.

З метою списання квартири АДРЕСА_3 з балансу Рахункової палати 05.03.2015 між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 складено акт приймання-передачі вказаної квартири з зазначенням її вартості в розмірі 1 390 532,98 грн. У результаті підписання цього акту злочинна мета щодо зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою ОСОБА_11 з ОСОБА_4 та за пособництва ОСОБА_9 повністю досягнута та реалізована шляхом протиправного відчуження державного майна.
Вищевказані дії спричинили настання збитків, розмір яких тотожний вартості квартири, яка становить 1 390 532,98 грн., більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що є тяжким наслідком.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою Рахункової палати України головним контролером директором департаменту з питань АПК, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій, шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, за пособництва свого племінника ОСОБА_9 , заволоділа державним майном, а саме квартирою АДРЕСА_3 , за вищеописаних обставин.

Вказану кваритру ОСОБА_4 в подальшому на підставі договору дарування нерухомого майна від 08.06.2016 № 1307 подаровала власній доньці ОСОБА_10 .

Вищевказані дії спричинили настання збитків у сумі 1 390 532,98 грн., що більше ніж шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є особливо великим розміром, відповідно до пункту 4 примітки до статті 185 Кримінального кодексу України.

19.11.2016 о 12 год. 25 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозору у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, тобто підбурювані до зловживання службової особи своїм службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вбачається, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинах обгрунтовуєтья зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-копіями документів з Рахункової палати, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, в яких містяться звернення ОСОБА_11 щодо внесення змін у кошторис Рахункової палати на 2013 рік з метою формування висококваліфікованого кадрового потенціалу вказаної державної установи шляхом вирішення питання забезпечення її працівників житлом, а також документи щодо закупівлі Рахунковою палатою квартир, зокрема, квартири АДРЕСА_3 .
-документами щодо постановки квартири АДРЕСА_3 на облік як службової, зняття з такого обліку, а також щодо її приватизації, зокрема, рішення та звернення ОСОБА_11 з даного приводу та заяви ОСОБА_4 і ОСОБА_9
-показаннями свідка консьєржа під`їзду АДРЕСА_6 , який підтвердив, що ОСОБА_4 протягом останніх років не проживає у квартирі АДРЕСА_8 даного будинку. Натомість, у вказаній квартирі постійно проживає її донька ОСОБА_15 зі своїм чоловіком (вказане підтверджує, що ОСОБА_4 при зверенні із заявою до ОСОБА_11 та подальшого отримання службової квартири подала неправдиву інформацію про місце проживання і про необхідність поліпшення житлових умов);
-показаннями свідків працівників будинку відпочинку «Конча- Заспа» ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які підтвердили, що ОСОБА_4 упродовж останніх років постійно проживає з чоловіком у будинку відпочинку «Конча-Заспа» (вказаним підтверджується, що ОСОБА_4 не мала на меті проживати у службові квартирі і не мала необхідності у зміні або покращенні житлових умов);
-показаннями свідків жителя квартири АДРЕСА_9 , консьєржа під`їзду ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також майстра організації, яка обслуговує будинок ОСОБА_20 , які підтвердили, що у квартирі АДРЕСА_3 ніхто ніколи не проживав (вказаним підтверджується, що ОСОБА_4 не мала на меті проживати у службовій квартирі і не мала необхідності у зміні житлових умов);
-показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що не має постійного місця проживання (вказаним підтверджується, що останній приватизував квартиру АДРЕСА_3 в порушення ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно якої право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках);
-показаннями свідків мешканців будинку АДРЕСА_10 , які підтвердили, що ОСОБА_21 упродовж останніх років постійно проживав у квартирі АДРЕСА_11 даного будинку з дружиною і двома неповнолітніми дітьми (вказаним підтверджується, що ОСОБА_9 не міг постійно проживати у квартирі АДРЕСА_3 та безпідставно усупереч вимогам ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не мав права приватизувати вказану квартиру);
-витребуваною від Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації копією довідки від 30.12.2014, яку надано Драбівською сільською радою ОСОБА_9 про те, що останній не користувався правом на приватизацію (вказана довідка видана ОСОБА_9 за місяць до реєстрації його місця проживання у квартирі АДРЕСА_3 , що свідчить про умисел його та ОСОБА_4 саме на приватизацію квартири);
-вилученою у ПрАТ «Київстар» інформацією про телекомунікаційні послуги по абонентським номерам ОСОБА_4 і ОСОБА_9 (згідно отриманої інформації останні не були в зоні дії базових станцій, які діють в районі будинку АДРЕСА_12 );
-протоколом огляду квартири АДРЕСА_3 , яким встановлено, що квартира не благоустроєна для мешкання в ній людей та в ній не міститься слідів проживання.
-витребуваною в порядку ст. 93 КПК України у Київської міської державної адміністрації інформацію про працівників Рахункової палати, які перебувають на квартирному обліку (вказаним підтверджується, що у Рахунковій палаті у період вчинення злочину працювало більше 20-ти посадових осіб, які потребують отриманні або поліпшення житлових умов, а зняття ОСОБА_11 з квартири АДРЕСА_3 , статусу службової є протиправним);
-показаннями свідків посадових осіб Рахункової палати, які мають право на службове житло, а саме ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які підтвердили, що потребують поліпшення житлових умов. При цьому ОСОБА_25 та ОСОБА_32 повідомили, що звертались до ОСОБА_11 з проханням надати службове житло, однак отримали відмови (вказане підтверджує, що ОСОБА_11 усвідомлював, що у Рахункової палати є потреба у службовому житлі, а його рішення про зняття з квартири АДРЕСА_3 статусу службової та надання дозволу на її приватизацію є протиправними);
-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, бо розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, є достатньо доказів вважати, що підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , її особу, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до неї запобіжного заходу з метою уникнення ризиків переховування її від органів досудового розслідування та суду.
Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оцінюючи доцільність застосування саме виняткового запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що вона з моменту пред`явлення підозри і до подання клопотання про обрання запобіжного заходу не допускала ухилення від участі у досудовому розслідуванні, а також не вчиняла дії, які перешкоджають здійсненню досудового розслідування, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його тяжкість та специфіку, слідчий суддя вважає можливим та доцільним застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів та покласти на підозрювану наступні обов`язки, а саме: цілодобово не відлучатися із постійного місця проживання, а саме АДРЕСА_2 без дозволу детектива, прокурора або суду; прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду; повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із колишніми та діючими працівниками Рахункової палати; здати на зберігання детективу у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 176-178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22. 01. 2017 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- Цілодобово не відлучатися із постійного місця проживання,а саме АДРЕСА_2 без дозволу детектива, прокурора або суду;

-прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду;

- повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із колишніми та діючими працівниками Рахункової палати;

- здати на зберігання детективу у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_8 .

Строк дії ухвали до 22. 01. 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1