АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
особи, що подала апеляцію ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляцію ОСОБА_5 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року відмовлено у відкриті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 19 липня 2012 року в частині порушення кримінальної справи щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою, суд першої інстанції виходив з того, що у скарзі не обґрунтовано, яким чином, за наявності порушених відносно ОСОБА_5 кримінальних справ, оскаржувана ним постанова в частині оскарження порушення кримінальної справи по факту вчинення злочину відносно інших невстановлених осіб, порушує його права та законні інтереси.
Крім того, з 19 листопада 2012 року досудове розслідування у кримінальних справах здійснюється за правилами КПК України 2012 року. Зі скарги убачається, що відомості по кримінальній справі, порушеній оскаржуваною постановою, у відповідності до ст. 214 КПК України 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, тому відсутні підстави стверджувати, що у даній справі здійснюється досудове розслідування.
Не погодившись з постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив відновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати, а матеріали за скаргою його захисника повернути на новий судовий розгляд у той же суд, в іншому складі суду, посилаючись на те, що постановою слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 19 липня 2012 року його обвинувачують у вчиненні пособництва у шахрайстві невстановлених слідством осіб (ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України), та пособництва у підроблені документа та використанні його невстановленими слідством особами (ч. 5 ст. 27, ч. 2, 3 ст. 358 КК України), однак згідно чинного КК України, в діях пособника відсутній самостійний склад злочину, оскільки він тільки сприяє вчиненню злочину іншими особами шляхом надання порад, вказівок тощо.
На обґрунтування клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначав, що постанову було винесено у його відсутності та відсутності його захисника, а копію постанови він отримав лише 02 грудня 2015 року.
Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_5 , який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що її слід залишити без розгляду, з таких підстав.
Як убачається з матеріалів справи, 10 листопада 2015 року захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просила скасувати пункт 1 постанови слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 19 липня 2012 року, яким порушено кримінальну справу щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, суддя Печерського районного суду міста Києва вказав, що вважає відсутніми порушення прав та інтересів ОСОБА_5 порушенням даної кримінальної справи, оскільки у скарзі не обґрунтовано, яким чином, за наявності порушених відносно нього кримінальних справ, вказана постанова в частині оскарження порушення кримінальної справи по факту вчинення злочину відносно інших невстановлених осіб, порушує його права та законні інтереси.
Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, оскільки він узгоджується із процесуальними нормами, які регламентують порядок розгляду скарг на постанови про порушення справи, зокрема ч. 4 ст. 236-7 КПК України (у редакції 1960 р.).
Статтею 349 КПК України (у редакції 1960 року) визначено порядок і строки апеляційного оскарження. Разом з тим, апеляційне оскарження постанови про відмову у відкритті провадження, винесеної відповідно до вимог ч. 3 ст. 236-7 КПК України (у редакції 1960 року), кримінально-процесуальним законом не передбачено.
За таких обставин, колегія суддів уважає, що апеляцію ОСОБА_5 на постанову про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 19 липня 2012 року в частині порушення кримінальної справи щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України слід залишити без розгляду.
Керуючись ст. ст. 236-7, 349, 382 КПК України, України (у редакції 1960 року), колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляцію ОСОБА_5 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 19 липня 2012 року в частині порушення кримінальної справи щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України - залишити без розгляду.
Судді :
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3