Справа № 464/9869/14-к
пр.№ 1-кп/464/295/14
У Х В А Л А
15.12.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючогосудді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :

29 вересня 2014 року в провадження Сихівського районного суду м.Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , якому 20 вересня 2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002399 від 20.09.2014р.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2014 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Згідно із положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, думку захисника та обвинуваченого, які заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, покликаючись на те, що обвинувачений має на утриманні матір інваліда III групи, суд приходить до наступного.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, та яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого.

Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2014 року, двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 10 січня 2015 року.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, однак не працює, неодружений, має на утриманні матір інваліда III групи, інших осіб на утриманні немає, раніше судимий за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, дане кримінальне правопорушення вчинив через чотири місяці після відбуття покарання у виді позбавлення волі за аналогічний злочин, його вік, стан здоров`я, матеріальний стан, а також те, що він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що застосування до обвинуваченого більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду, ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час судового розгляду, незаконно впливати на свідків чи продовжити злочинну діяльність.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що судове провадження не завершене, а строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 10 січня 2015 року, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою до 60 днів, тобто до 12 лютого 2014 року, оскільки застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за наведених вищевказаних обставин є неможливим.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ж з положеннями ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи зазначене положення, наявність обставин визначених ч.4 ст.183 КПК України, а саме зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням фізичного насильства, суд відповідно до ч.4 ст.183 КПК України вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
Запобіжний захід ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, тримання під вартою у Львівському СІЗО УДПСУ у Львівській області - продовжити до 60 днів - до 12 лютого 2015 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання Львівському СІЗО УДПСУ у Львівській області.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення ухвали.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.