У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що досудовим слідством встановлено, що у жовтні місяці 1996 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою було досягнуто злочинної змови, направленої на заволодіння шляхом обману чужим майном, а саме майном СП «Сівуч». Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 14.08.1996 було створено фіктивне підприємство ПП «Лавр», а між особами, які досягли злочинної змови було були розподілені злочинні ролі, а саме під вигаданими прізвищами ОСОБА_5 виконував роль директора ГШ «Лавр» - ОСОБА_7 , ОСОБА_6 виконував роль виконавчого директора ПП «Лавр» - ОСОБА_8 , а невстановлена слідством особа виконувала роль власника ПП «Лавр». В подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, який був досягнутий всіма учасниками вчинення вказаного злочину та діючи згідно розподілених злочинних ролей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16.10.1996 приїхали до офісу СП «Сівуч», що за адресою м. Житомир вул. Ватутіна,55. В приміщенні офісу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно розподілених ролей представились генеральному директору СП «Сівуч» ОСОБА_9 та комерційному директору ОСОБА_10 вигаданими даними. У подальшому в цей же день час та місці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом пред`явлення печаті та установчих документів ПП «Лавр» ввели в оману ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відносно правдивості своїх намірів придбати у них товарно-матеріальні цінності, при цьому приховуючи справжні наміри незаконно заволодіти майном. Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діючи, згідно обумовленого плану та розподілених ролей запропонували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укласти договір про придбання ПП «Лавр» у СП «Сівуч» 1000 тон цукру, пропонуючи часткову попередню оплату та банківську гарантію, при цьому завідомо маючи намір не оплачувати товар, а заволодіти ним шляхом обману. ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , не усвідомлюючи про злочинні наміри останніх, вважаючи , що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є представниками ГШ «Лавр», заключили відповідний договір №20 від 16.10.1996. Згідно умов договору СП «Сівуч» зобов`язується надати ПП «Лавр» 1000 тон цукру на суму 880 000 гривень, а ПП «Лавр» зобов`язується прийняти і оплатити його на протязі 7 банківських днів. Після підписання договору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернулись в м. Київ. З метою виконання договірних обов`язків, перед ПП «Лавр» і не маючи у власності цукру в об`ємі, які необхідний для виконання умов укладеного договору, генеральним директором СП «Сівуч» ОСОБА_13 було підписано наступні договори: 18.10.1996 з директором АП «Кожанський цукровий завод», що за адресою смт. Кожанка Фастівського району Київської області ОСОБА_14 , договір № 16 від 18.10.1996 згідно якого АП «Кожанський цукровий завод» продає СП «Сівуч» 160 тон цукру за гроші в сумі 137640 грн.; 21.10.1996 з ОСОБА_15 - головою ВАТ «Київцукорспецстрой» що за адресою смт. Рокитно-2 Київської області, договір № 17 від 21.10.1996, згідно якого ВАТ «Київцукорспецстрой» продає СП «Сівуч» 300 тон цукру за гроші в сумі 258000 грн.; 21.10.1996 з заступником начальника управління ВАТ «Київцукор П», що за адресою м. Біла Церква Київської області ОСОБА_16 , договір № 93 від 21.10.1996 згідно якого ВАТ «Київцукор П» продає СП «Сівуч» 506 тон цукру за гроші в сумі 435160 грн., плануючи провести оплату даного цукру вище вказаним організаціям після оплати ПП «Лавр» СП «Сівуч» по договору № 20 від 16.10.1996. 18.10.1996 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхали до м. Житомира та повідомили ОСОБА_11 про те що цукор, згідно підписаного договору потрібно буде поставити в м. Київ, а також не маючи обіцяної банківської гарантії, надали не правдиві пояснення, що нададуть її 22.10.1996 після проведення засідання директорів банку. В цей же день ОСОБА_5 , діючи згідно розподілених злочинних ролей, представляючись директором 1111 «Лавр», було внесено зміни до договору №21 від 16.10.1996, відповідно до яких розвантаження товару, відповідно до вищезазначеного договору повинно проводитися по вказаних ОСОБА_5 реквізитам в м. Києві. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишили місце укладення договору та домовилися про зустріч в подальшому в місті Фастів Київської області 21.10.1996.
Слідчий вказав, що продовжуючи вчиняти дії направлені на реалізацію свого злочинного умислу, 21.10.1996 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прибули в м. Фастів, де зустрілися з ОСОБА_13 та в подальшому поїхали на АП «Кожанський цукровий завод» з метою, того аби пересвідчитися в наявності цукру, про поставку якого було обумовлено в укладеному договорі. Після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пересвідчились в наявності цукру, ОСОБА_12 повідомив про те, що вказаний вказаний товар було відправлений за реквізитами зазначеними в договорі після здійснення оплати. В подальшому, а саме 22.10.1996, продовжуючи діяти, відповідно до розподілених ролей та не маючи наміру на оплату товару відповідно до укладеного договору, невстановлена слідством особа, яка раніше досягла злочинної змови з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомила неправдиві відомості, про те, що службові особи СП «Лавр» виступають посередниками, а він являється безпосереднім покупцем товару. При цьому невстановлена слідством особа переконувала ОСОБА_11 в необхідності відправки 2 вагонів, в яких знаходилося 127 тон цукру без попередньої оплати, при цьому обіцяючи, що банківські гарантії оплати будуть надані 23 жовтня 1996 року, при цьому додаючи, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_17 ) знаходиться на засіданні директорів банку стосовно вирішення питання про надання банківських гарантій. Повідомивши таким чином неправдиві відомості, не маючи наміру здійснювати оплату товару та надавати будь-які банківські гарантії, невстановлена слідством особа, яка діяла відповідно до злочинної змови досягнутої з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , переконала ОСОБА_11 в необхідності відправки товарів без попередньої оплати зі сторони ПП «Лавр». ОСОБА_12 не усвідомлюючи злочинних намір вказаних вище осіб, будучи впевненим в правдивості слів останніх та в щирості їх намірів погодився на їх пропозицію та в подальшому переконав директора АП «Кожанський цукровий завод» ОСОБА_14 поставити цукор ПП «Лавр» на станцію Дарниця Південно-західної залізниці. В подальшому, АП «Кожанський цукровий завод» в особі директора ОСОБА_14 , діючи на підставі листа директора СП «Сивуч» ОСОБА_11 від 21.10.1996 було відправлено залізничним транспортом 127 тон цукру за реквізитами вказаними у вищезазначеному листі на адресу ГШ «Лавр». В подальшому, 23.10.1996 вказаний цукор був доставлений на станцію Дарниця Південно-західної залізниці ПП «Лавр» відповідно до вказаних реквізитів, де 25.10.1996 був розвантажений невстановленими особами на підставі фіктивної довіреності №77 з відтиском печатки та реквізитами ПП «Лавр» від 23.10.1996, виданої на ім`я ОСОБА_18 , яка втратила свій паспорт в лютому 1996 року.
Крім того, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншою невстановленою особою, шляхом обману заволоділи майном, яке належить АП «Кожанський цукровий завод», а саме цукром в розмірі 127 тон, вартістю 127000 грн. та 2540 мішками, в яких знаходився вказаний цукор в кількості 2540 штук, вартість 2953 грн. 50 коп., чим спричинив матеріальної шкоди АП «Кожанському цукровому заводу» на загальну суму 129953 грн. 50 коп., що станом на момент вчинення злочину являється особливо великим розміром.
Крім того, 21.05.2014 процесуальним керівником до СУ УМВС України в Миколаївській області направлено для виконання постанову про проведення слідчих (розшукових) дій на іншій території від 20.05.2014, серед іншого, щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 . За результатами виконання вищезазначеної постанови встановлено, що ОСОБА_5 не проживає за жодним з можливих адрес його проживання та встановити місцезнаходження останнього не можливо. Крім того 30.08.2016 до Житомирської місцевої прокуратури м. Житомира надійшла скарга від захисника ОСОБА_21 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги від 06.10.2016, тобто ОСОБА_5 відомий факт того, що він перебуває в розшуку та навмисно ухиляється від органів досудового розслідування.
Тому просить надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, пояснивши, що на даний час ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тим самим перешкоджає кримінальному провадженню і його місцезнаходження невідоме.
Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, проаналізувавши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України
На підставі викладеного та враховуючи особу підозрюваного, місцезнаходження якого невідоме, якому відомий факт того, що він перебуває в розшуку та навмисно ухиляється від органів досудового слідства, дає підстави для висновку про його переховування від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, а також, зважаючи на наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 177, 188 190 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Надати слідчому СВ Житомирського Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Строк дії ухвали до 08 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1