Справа № 401/1383/16-к; 1-кс/401/134/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.2016 року Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

- ОСОБА_1 ,

За участю: - секретаря - ОСОБА_2 ;

- прокурора - ОСОБА_3 ;

- слідчого - ОСОБА_1 ;

- захисника - ОСОБА_4 ;

- підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачене ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України, ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 , 27.04.2014 р. було відкрите кримінальне провадження, за ознаками злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України, що ним був скоєний при наступних обставинах:

27 квітня 2016 року, о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання, в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 . В цей час до приміщення вищезазначеної квартири прибула його дружина, ОСОБА_6 , яка була відсутня до цього часу за місцем їх проживання. Знаходячись в приміщенні кухні між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_6 про місце її перебування та про причини її відсутності за місцем проживання, на що остання пояснила, що знаходилась на роботі. У свою чергу, ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_6 вказати місце її роботи, на що остання пояснила, що це його не обходить, чим образила його.

У цей час у ОСОБА_5 , з мотивів особистої образи та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 , чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, взявши зі столу кухонний ніж наніс один потужний, цілеспрямований удар ножем у життєво важливий орган в область серця ОСОБА_6 , в наслідок чого остання впала на підлогу.

В результаті умисних протиправних дій, згідно довідки судово-медичного експерта №87 від 28.04.2016 року, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження в вигляді проникаючого тяжкого поранення грудної клітини з ліва, гемоторакс, поранення серця, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Однак, ОСОБА_5 хоча і вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направленого на умисне вбивство ОСОБА_6 , але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так, як в наслідок проведеної, медичними працівниками хірургічної операції, життя ОСОБА_6 було врятоване.

Таким чином підозрюваний ОСОБА_5 скоїв злочин, відповідальність за який передбачено ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обрання такого суворого виду запобіжного заходу сторона обвинувачення обґрунтовує тяжкістю злочину, який йому стороною ставиться у провину, суворістю покарання, передбаченого санкцією статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за цей злочин, можливістю переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливістю вчинення фізичного та психологічного тиску на потерпілу.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та пояснив, що підставою для обрання такого суворого виду запобіжного заходу є те, що підозрюваний скоїв особливо тяжкий злочин та те, що він може впливати на потерпілу, так як вони проживають в одному житлі. Докази на обґрунтування клопотання надані в повному обсязі. Підозрюваний сам викликав швидку допомогу, співпрацює із слідством, під час огляду місця події підозрюваний пояснив що сталося та видав всі докази, знаряддя злочину, слідів та доказів не спотворював. Доказів на існування зазначених в клопотанні ризиків немає.

Прокурор у судовому засіданні висловив свою думку, вважає, що клопотання повинно бути задоволено з наведених підстав, так як існують ризики, зазначені слідчим, підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин та може впливати на потерпілу, так як вони мешкають разом. Докази на обґрунтування заявленого клопотання надані в повному обсязі.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що тілесні ушкодження він заподіяв випадково. Умислу на вбивство дружини не мав. Вони одружені на протязі 8 років, квартира в якій вони живуть, належить підозрюваному. Він хворіє серцем, перебуває на «Д» обліку лікаря-терапевта, потребує оформлення інвалідності. На даний час він за станом здоров`я не працює, раніше працював разом із дружиною, займалися ремонтом квартир. Із застосуванням такого суворого виду запобіжного заходу він не згоден. Вважає, що якби хотів би вбити, ударив би ще раз, але ж він викликав «швидку допомогу», підносив дружині марлеві тампони з метою припинення кровотечі, подавав воду та чекав на медичну допомогу.

Сімейний спір виник з тих підстав, що дружина повинна була отримати зарплату, за рахунок якою необхідно було поїхати в м. Кіровоград для оформлення інвалідності підозрюваному. Зазначене не може бути мотивом для вбивства.

Дружина принесла до дому м`ясо та він його різав, а коли вона проходила повз нього, він випадково махнув ножем та вдарив її.

Підозрюваний не намагається переховуватися та чинити тиск на дружину. Його дружина за фізичними даними вдвічі більша за нього.

Раніше до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї не притягувався.

В нього була можливість довести злочин до кінця, якби він би мав намір вбити дружину.

Коли приїхала поліція, він був дома та все показав співробітникам поліції, надав всі докази.

Захисник заперечив проти обрання відносно підозрюваного такого суворого виду запобіжного заходу, так як вважає, що ризики, якими обґрунтовує сторона обвинувачення, є недоведеними, підозра необґрунтована та кваліфікація дій підозрюваного є невірною.

У підозрюваного була можливість довести злочин до кінця, шляхом не виклику медичної допомоги або нанесення потерпілій більш чисельних поранень, але він цього не зробив.

Наміру переховуватися у підозрюваного не має, так як він дочекався «швидку допомогу», а потім і поліцію, надав дозвіл на огляд житла, все розповів та видав докази та знаряддя скоєння злочину із слідами, не спотворював та не знищував їх.

Прокурор та слідчий не посилаються на те, чому інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Підозрюваний тяжко хворіє, що підтверджується медичною документацією.

Просить не обирати щодо підозрюваного такого суворого виду запобіжного заходу.

В судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування розпочате кримінальне провадження № 0000762, внесеного до ЄРДР 27.04.2016 р., за ознаками злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України, що підозрюваним був скоєний за вказаних обставинах.

27.04.2016 року, о 18:45 год., підозрюваного було затримано

28.04.2016 року підозрюваному було повідомлено про його підозру в скоєнні вказаного злочину.

В судовому засіданні були досліджені надані стороною обвинувачення докази:

- витяг з ЄРДР, в якому зазначається, що медичних працівників до потерпілої було викликано підозрюваним після заподіяння ним тілесних ушкоджень, що свідчить про небажання настання смерті потерпілої, а також можливості довести свій злочинний задум до кінця, скоїти її вбивство, але цього не було зроблено по причини відсутності такого умислу;

- копія протоколу огляду місця події від 27.04.2016 р.;

- копія протоколу допиту потерпілої із застосуванням відеозйомки. Відеозймку допиту потерпілої не надано;

- копія протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , від 28.04.2016 р., який повідомив, що підозрюваним був здійснений виклик медичних працівників;

- копія медичної довідки від 27.04.2016 р. щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень;

- копія довідки судмедексперта № 87 щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень;

- копії медичних документів щодо стану здоров`я підозрюваного;

- копії доказів, які характеризують особу підозрюваного;

- копія протоколу допиту підозрюваного із застосуванням відеозйомки. Відеозймку допиту підозрюваного не надано.

Дані, що характеризують особу підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кременчук, Полтавської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю слюсар механозбірних робіт, одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий в квартирі АДРЕСА_1 , не судимий відповідно до ст. 89 КК України. У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, страждає на хронічні хвороби серця.

Однією із засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, згідно ст. 22 КПК України, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення їхніх правових позицій, а суд, зберігаючи диспозитивність, відповідно до ст. 26 КПК України, лише створює умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У судовому засіданні не було встановлено обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_5 злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України, так як виходячи з сукупності зібраних на час розгляду цього клопотання доказів, неможливо вважати про наявність умислу підозрюваного на позбавлення життя потерпілої, а так само і наявності складу вказаного злочину в його діях.

Виходячи із наданих у судовому засіданні пояснень, підозрюваний не мав наміру позбавляти життя свою дружину. Після нанесення тілесних ушкоджень викликав «швидку допомогу», сам надавав посильну допомогу з метою зупинення кровотечі. Дочекався медичних працівників, а згодом і співробітників поліції, надав згоду на огляд належного йому житла, видав докази та знаряддя злочину із слідами, не спотворював їх та не знищував, сам місце злочину не покинув та не переховувався.

Результатів допиту потерпілої та підозрюваного, із застосуванням відеойомки, що були отримані на досудовому слідстві, слідчому судді під час розгляду цього клопотання надані не були.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілої, не може виключно свідчити про направленість умислу у підозрюваного на умисне вбивство потерпілої без врахування інших об`єктивних даних та суб`єктивного відношення самого підозрюваного до скоєного ним діяння, а також мотивів, які не свідчать про бажання підозрюваного скоїти злочин, відповідальність за який передбачено ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України.

Виходячи з сукупності зібраних доказів вбачається, що у підозрюваного не було умислу на позбавлення життя потерпілої, так як ним була викликана «швидка допомога» та при бажанні скоїти такий злочин, він міг би довести вказаний злочин до кінця, не викликаючи медичних працівників або заподіюючи більш чисельні тілесні ушкодження потерпілій. Вказане не виключає наявність в діях підозрюваного ознак злочину, з іншою правовою кваліфікацією.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1, ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 3, ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1, ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення не було доведено на обґрунтування стверджень не було надано належних та допустимих доказів щодо існування наведених у клопотанні ризиків, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення тиску на потерпілу

Таким чином, так як жодними доказами наявність вказаних ризиків стороною обвинувачення доведено не було то вказані ствердження є припущеннями, що не може бути підставою для застосування слідчим суддею такого суворого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Окрім цього, ст. 177 КПК України не передбачені таки ризики, які зазначає слідчий в своєму клопотанні на обґрунтування застосування такого запобіжного заходу, як тяжкість злочину та суворість покарання, передбаченого санкцією статті кримінального закону, що передбачає відповідальність.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1, ст. 194 КПК України.
Таким чином, слідчим та прокурором не було доведене у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_8 злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України та підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В тому разі, коли сторона кримінального провадження не доводить, що існує обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого конкретною статтею або частиною статті КК України, слідчий суддя розглядає таке клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Недоведеність підозри у скоєнні підозрюваним злочину або неправильна кваліфікація кримінального правопорушення, є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.

Керуючись: ст. ст. 2, 7, 22, 26, 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 369 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2, ст. 15; ч. 1, ст. 115 КК України відмовити.

На ухвалу протягом 5 днів може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1