Справа № 148/1099/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду кримінальне провадження № 0000241 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мукачево, Закарпатська область, з середньої освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 14.04.2016 близько 09:00 год. ОСОБА_5 , прийшов до домогосподарства АДРЕСА_3 , в якому проживає його знайомий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою попросити у нього цигарки Прийшовши на територію домогосподарства ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 у середині будинку випили горілки, після чого, вийшовши з приміщення, ОСОБА_4 дав ОСОБА_5 закурити, а сам пішов поратись по господарству, у той час як ОСОБА_5 зібрався йти додому. Однак, остаточно не покинувши територію домогосподарства, знаючи, що ОСОБА_4 нещодавно отримав пенсію, у ОСОБА_5 виник умисел на протиправне проникнення до будинку з метою подальшого заволодіння
завідомо неналежними йому грошовими коштами, про місце знаходження яких останній достовірно знав. Реалізуючи свій злочинний умисел впевнившись, що ОСОБА_4 зайнятий господарством та не спостерігає за ним, ОСОБА_5 таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно, через відчинені двері проник приміщення будинку, де знайшов кошти в сумі 1000 грн. на одній із полиць шафи. Взявши вказану суму грошей ОСОБА_5 поклав їх собі у кишеню, та залишив приміщення будинку, так як в цей час до житла зайшов ОСОБА_4 . Вийшовши з будинку, ОСОБА_5 залишив територію домогосподарства разом із викраденими ним коштами. Потім, ОСОБА_5 поїхав на ринок міста Тульчин з метою розтрати викрадених коштів, що в подальшому частково зробив, тобто розпорядився викраденими ним грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду надав покази, що він у квітні місяці 2016 року з ранку прийшов до ОСОБА_4 додому, за адресою: АДРЕСА_2 , викурити цигарку. Вони разом випили горілки після чого викурили цигарки і ОСОБА_4 пішов поратись по господарству, обвинувачений зайшов до будинку де у шафі на полиці з чорної сумки викрав грошові кошти у сумі 1000 грн., однак в цей час до будинку зайшов ОСОБА_4 , який його вигнав на подвір`я. У подальшому ОСОБА_5 покинув територію домогосподарства потерпілого та поїхав до міста Тульчина, де розміняв грошові кошти на дрібні купюри та почав їх витрачати. Через декілька днів добровільно видав грошові кошти працівникам поліції.
В скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_4 суду надав покази, які повністю підтверджуються обставинами викладеними в обвинувальному акті та показами обвинуваченого. Просив покарати останнього на розсуд суду, претензій матеріального характеру не має, оскільки грошові кошти йому повернуто.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів справи характеризуючих особу обвинуваченої та речових доказів.
Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), що поєднане з проникненням у житло в судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується негативно, відшкодування шкоди, щире каяття.
Обставини, які відповідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та відшкодування шкоди
заподіяної злочином.
Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 , у межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_6 ст. 75 КК України і звільнити останього від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65 - 67, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, 124, 128, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373, 374, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін на строк 2 (два) роки.
Відповідно до п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази, а саме: 963 грн., які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було

визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: