23.02.2016
Справа № 469/157/16-к
1-кс/469/11/16
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
23 лютого 2016 року смт.Березанка
23 лютого 2016 року смт Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4
представника власника майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному провадженні № 0000074 від 20.02.2016 року клопотання слідчого СВ Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області майора міліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Березанського відділення Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_6 , про арешт майна,
в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ Березанського відділення поліції Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 просить дозволу накласти арешт на майно, а саме : вантажний автомобіль марки "RENAULТ" моделі "MAGNUM-480", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп самоскид Е, марки «МОL», моделі «OPLEGGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_4 , та належний ТОВ "ГРІН ВЕЙВ" брухт чорних металів приблизною вагою 20 000 кг., який знаходиться в напівпричепі самоскиді Е, марки «МОL», моделі «OPLEGGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з забороною власникам майна розпоряджатися ним будь-яким чином та використовувати його.
У обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області є кримінальне провадження № 0000074 від 20.02.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України (порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом - здійснення операції з брухтом чорних металів посадовими особами суб`єктів господарської діяльності, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом), у ході розслідування якого встановлено, що 19.02.2016 року близько 14.10 год. нарядом поліції на автодорозі Е-58 М-14 «Одеса-Новоазовськ» на 81 км.+ 800 м. зупинено вказаний автомобіль з напівпричепом під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив без необхідних документів (ліцензії) лом чорних металів приблизною вагою 20000 кг.
Відповідно до клопотання, зазначені речі є доказами вчинення кримінального правопорушення (як засоби вчинення злочину та предмет злочину), щодо яких необхідно провести ряд слідчих дій (слідчого експеримента, судових експертиз, перевантажування брухту чорних металів тощо), а тому їх повернення власникам може призвести до втрати речових доказів.
У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав.
Власник автомобіля та напівпричепа ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, та неправомірність дій посадових осіб Національної поліції, що зупиняли автомобіль, які не повідомили причину зупинки та чим саме викликають у них сумніви наявні документи на брухт чорних металів.
Представник власника металобрухту ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність ознак злочину, пояснив, що передбачені законом документи, у тому числі ліцензія, були в наявності у водія, з яким укладено договір перевезення.
Заслухавши пояснення слідчого та власників майна, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України).
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчим не зазначено у клопотанні та не доведено у судовому засіданні наявність обставин, що свідчать про можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке пропонується накласти арешт.
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, у водія "RENAULТ" моделі "MAGNUM-480", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп самоскид Е, марки «МОL», моделі «OPLEGGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його зупинки працівниками Національної поліції були в наявності передбачені законодавством України документи, зокрема, ліцензія на заготівлю, переробку металобрухту чорних металів.
Причини, у зв"язку з якими у працівника поліції виникли сумніви у дійсності вказаних документів, як і причини зупинки транспортного засобу, у рапорті поліцейського (а.с.5) не зазначено та не встановлено у ході досудового слідства.
Будь-які дані, що свідчать про обгрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, слідчому судді не надано.
Таким чином, наявність підстав для арешту вказаного у клопотанні майна слідчим не доведено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.132, 170-173 КПК України,-
п о с т а н о в и л а :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області майора міліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Cлідчий суддя :