АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_7

детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову детектива Національного бюро третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 від 19 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000179 від 10.06.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову детектива про закриття кримінального провадження. Мотивуючи свої вимоги, ОСОБА_7 , зокрема, зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя не дав належну оцінку тим обставинами, що детектив не вчинив жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та дійшов безпідставного висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку детектива НАБ України ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та матеріали закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 10 червня 2016 року Першим підрозділом детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України за заявою ОСОБА_7 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 відомості за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, Президентом України, повноваження якого припинені, ОСОБА_9

19 липня 2016 року детективом НАБУ винесено постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу злочину.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову детектива, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що рішення про закриття кримінального провадження прийняте детективом з дотриманням вимог КПК України, на підставі повної перевірки доводів ОСОБА_7 , викладених у повідомленні про вчинення злочину, та всебічного дослідження законодавства, яке регламентує порушене заявником питання.

Однак висновки слідчого судді, на переконання колегії суддів, є такими, що зроблені передчасно, оскільки їм передувала процедура судового розгляду, яка проведена з істотним порушенням норм КПК України.

Метою судового контролю, обов`язок якого покладено законом на слідчого суддю, є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини та громадянина у кримінальному провадженні (ст. 3 КПК України).

Таким чином, судовий процес за правомірністю закриття кримінального провадження має бути дієвою гарантією прав і свобод людини та громадянина, що не допускає зловживань з боку посадових та службових осіб правоохоронних органів, сприяє виконанню завдань кримінального провадження та є одним із способів забезпечення правопорядку в державі.

Умови, за яких судовий контроль вважатиметься належним, визначені у відповідних нормах КПК України.

Так, згідно вимог ст.ст. 7, 284, 306, 370 КПК України судове рішення, ухвалене слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. При цьому в ст. 94 КПК України вказано, що слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ (в межах, необхідних для прийняття відповідного процесуального рішення) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Статтею 23 КПК України закріплено обов`язок суду безпосередньо досліджувати будь-які докази.

З вищевикладених норм закону вбачається, що ухвала слідчого судді, постановлена за наслідками розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, може вважатися законною та обґрунтованою лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження слідчим суддею всіх обставин кримінального провадження (в межах вирішуваних слідчим суддею питань) та безпосереднього вивчення й оцінки документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Оскільки лише наявність у розпорядженні слідчого судді вказаних матеріалів дасть можливість перевірити доводи учасників кримінального провадження щодо законності (незаконності) постанови про закриття кримінального провадження, та, взагалі, надасть можливість встановити обставини кримінального провадження, так як відомості щодо них є лише в цих матеріалах.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим суддею розглянуто скаргу ОСОБА_7 на постанову детектива про закриття кримінального провадження без дослідження матеріалів закритого кримінального провадження, зокрема, і оригіналу постанови детектива. Тобто, процедура судового розгляду скарги ОСОБА_7 не забезпечила собою належного контролю за дотриманням прав і свобод людини та громадянина у кримінальному провадженні, як це передбачено законом.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про те, що рішення про закриття кримінального провадження прийняте детективом з дотриманням вимог КПК України, на підставі повної перевірки доводів ОСОБА_7 , викладених у повідомленні про вчинення злочину, та всебічного дослідження законодавства, яке регламентує порушене заявником питання, є передчасними.

За таких обставин, за яких було проведено розгляд скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя взагалі не мав юридичної можливості встановити будь-які обставини кримінального провадження, за винятком самого факту надходження скарги ОСОБА_7 , а тим більше встановити факт законності прийняття детективом постанови без дослідження самої постанови та документів, які стали підставою для її винесення.

При цьому звертає на себе особливу увагу та обставина, що слідчий суддя, відкриваючи провадження за скаргою ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, виніс ухвалу про витребування із НАБУ матеріалів кримінального провадження для дослідження в судовому засіданні.

Однак, не зважаючи на основну засаду судочинства обов`язковість судових рішень, слідчий суддя не лише залишив без відповідної уваги ті обставини, що працівниками НАБУ не виконано вказане судове рішення, а й дозволив собі не виконувати вказане судове рішення. Хоча, засада обов`язковості судового рішення передбачає необхідність її виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішенні, в тому числі і суддею, який його постановив. У даному випадку, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність витребування і дослідження матеріалів кримінального провадження, а отже повинен був виконувати вказане судове рішення. Однак слідчий суддя не зробив цього, знівеліювавши вимоги закону.

Посилання слідчого судді в ухвалі на те, що він не вправі був витребовувати будь-які документи для розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, по-перше, не узгоджуються зі змістом постановленої ним ухвали про відкриття кримінального провадження, а, по-друге, не відповідають вимогам КПК України.

Дійсно, Глава 26 КПК України, не урегульовує порядок витребування слідчим суддею матеріалів кримінального провадження для розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Проте, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином, керуючись зазначеним положенням закону, слідчий суддя вправі застосувати аналогію норм процесу, якими урегульовано порядок розгляду слідчим суддею питань, пов`язаних із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження, а саме ті, якими передбачено право слідчого судді з власної ініціативи витребовувати будь-які матеріали, що мають значення для прийняття рішення (за такими правилами, наприклад, слідчим суддею у даному випадку було вирішено питання підсудності розгляду скарги на рішення детектива, зважаючи на те, що нормами Глави 26 КПК України зазначені відносини не урегульовані).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, без належної перевірки тверджень скаржника, прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні його скарги, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням матеріалів скарги для розгляду до суду першої інстанції, під час якого слідчому судді необхідно провести розгляд скарги на основі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження шляхом безпосереднього вивчення й оцінки документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Вказане рішення у даному випадку на думку колегії суддів є найприйнятнішим, таким, що спрямовано на дотримання прав та інтересів скаржника, доступу до правосуддя та похідного від нього - права на оскарження судового рішення.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 307, 309, 405, 407, 422, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову детектива Національного бюро третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 від 19 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000179 від 10.06.2016 року скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

Справа № 11-сс/796/2910/2016 Категорія ст. 303 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1