У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря прокурора та захисникаОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 2 березня 2016 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 3 серпня 2015 року.
Зазначеним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калініне Красногвардійського району Кримської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 3 серпня 2015 року вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що 9 квітня 2014 року, в період часу з 9 год. до 12 год. 30 хв., він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у кімнаті АДРЕСА_2 , діючи з невстановлених мотивів та маючи умисел на протиправне позбавлення життя своєї співмешканки ОСОБА_8 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння і не могла чинити опір, підійшов до ліжка, де вона лежала, стиснув лівою рукою її шию, а долонею правої руки закрив рота, перекривши таким чином доступ кисню до дихальних шляхів і утримував доки потерпіла не померла внаслідок механічної асфіксії, таким чином умисно заподівши їй смерть.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить судові рішення щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 1 ст. 115 КК закрити у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпанням можливостей їх отримання. При цьому захисник посилається на те, що судом не встановлено мотив вчинення кримінального правопорушення, висновки суду про винуватість засудженого грунутуються на непрямих доказах, які не дають достатніх підстав вважати ОСОБА_7 особою, яка заподіяла смерть потерпілій, що захисник вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що дають підстави для закриття кримінального провадження на підставі статей 284, 417 КПК. Посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, захисник вказує на те, що цей суд вийшов за межі, встановлені ст. 404 КПК, оскільки встановив обставини, що не підтверджені відповідними доказами, зокрема наявність у ОСОБА_7 агресивної поведінки по відношенню до потерпілої та відсутність інших причин для її вбивства, окрім знаходження в стані простого алкогольного сп`яніння.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав свою касаційну скаргу, думку прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду про винуватість засудженого ОСОБА_7 в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_8 за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, обгрунтовані доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, були досліджені у судовому засіданні та отримали об`єктивну оцінку у вироку.

Разом із тим, відповідно до вимог ст. 438 КПК, до компетенції касаційного суду не відноситься перевірка обставини, визначення якої дано у ст. 411 КПК щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, які фактично оскаржуються у касаційній скарзі. У зв`язку з наведеним, доводи скарги в цій частині в касаційному порядку перегляду не підлягають, а крім того суперечать матеріалам кримінального провадження та висновкам суду, зокрема: показанням потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , судово-медичного експерта ОСОБА_15 ; даним протоколів огляду місця події; обшуку ОСОБА_7 та вилучення речей від 11.04.2014 року; даним слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 ; речовим доказам; висновкам судово-медичних експертиз про характер та локалізацію заподіяних ОСОБА_8 тілесних ушкоджень і причину її смерті; висновку судової експертизи волокнистих матеріалів та виробів з них № 169 від 02.06.2014 року; акту судово-психіатричної експертизи № 249 від 05.05.2014 року щодо ОСОБА_7 , яким суд дав належну оцінку у їх сукупності.

Крім того, відповідно до ст. 94 КПК, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, який постановив вирок. Перевіркою матеріалів провадження касаційним судом встановлено, що судом першої інстанції вимоги зазначеного закону повністю дотримані. Апеляційним судом також ретельно перевірені доводи засудженого та його захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на спростування яких в ухвалі наведені докладні мотиви, що грунтуються на матеріалах провадження.

З урахуванням зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказів у сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілого, свідків та висновками проведених у цьому провадженні експертиз, злочинні дії засудженого ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК.

Касаційним судом також встановлено, що будь-яких порушень кримінального процесуального закону при дослідженні та оцінці наведених у вироку доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків судів першої і апеляційної інстанції щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства потерпілої ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його злочинних дій у провадженні не допущено.

Оскільки закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону органами досудового розслідування, судами першої та апеляційної інстанції у провадженні не допущено, тому підстав для скасування судових рішень та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за доводами касаційної скарги захисника, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про те, що апеляційний суд вийшов за межі, встановлені ст. 404 КПК, оскільки на його думку, встановив обставини, що не підтверджені відповідними доказами, то колегія суддів вважає їх безпідставними, бо судом першої інстанції встановлено, що злочин ОСОБА_7 вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що визнано обставиною, що обтяжує покарання. Оскільки вчинений ОСОБА_7 злочин є насильницьким, був вчинений ним у стані алкогольного сп`яніння, тому апеляційний суд обґрунтовано визнав поведінку ОСОБА_7 при вчиненні умисного вбивства своєї співмешканки ОСОБА_8 агресивною, що не є виходом за межі, встановлені ст. 404 КПК і не потягло погіршення становища засудженого. Таким чином колегія суддів не вбачає підстав для скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 і за цим доводом касаційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 3 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3