Дата документу Справа № 331/9226/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №395/9226/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/939/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 185
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004471 від 13.12.2015 р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, без місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)24.02.2005 р. Жовтневим райсудом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185, ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 03.05.2006 року умовно - достроково на 2 роки 5 місяців 14 днів;

2)18.07.2007 р. Жовтневим райсудом за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, а ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17.12.2007 р. вирок в частині засудження за ч.2 ст.185 КК України скасовано, в цій частині кримінальна справа направлена прокурору Жовтневого району м.Запоріжжя для додаткового розслідування;

3)24.04.2008 р. Жовтневим райсудом за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 23.11.2010 р. по відбуттю строку покарання;

4)29.02.2012 р. Жовтневим райсудом за ч.2 ст.195, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою від 12.11.2012 р. Апеляційного суду Запорізької області вважається засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, в інший частині справо повернуто на новий судовий розгляд;

5)14.05.2013 р. Жовтневим райсудом за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 08.09.2015 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок змінити в частині призначеного покарання, призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 125 КК України на 100 годин громадських робіт; за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 4-х місяців арешту. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш м`якого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох місяців арешту.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний у відношенні ОСОБА_6 , залишено без змін до набрання вироком чинності.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, 13.12.2015 р. приблизно о 04 год., ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння в період часу з 09 год. до 12 год. в приміщенні сауни в клубі «СЕМ» по вул.Героїв Сталінграду, 4 у м. Запоріжжі, повторно, з кишені штанів ОСОБА_9 таємно викрав грошові кошти в сумі 1660 грн. та сховав їх до себе в білизну; після прибуття працівників поліції ОСОБА_6 добровільно видав викрадені грошові кошти. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 1660 грн.

01 січня 2016 р. приблизно о 18 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в гостях у своєї знайомої ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 в ході раптового виниклого конфлікту з її матір`ю ОСОБА_11 , наніс не менш трьох ударів кулаками обох рук в область обличчя та шиї потерпілої, спричинивши ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, на правій бічній поверхні шиї та садно в міжбрівній області, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу, при цьому зазначив, що на даний час він притягується до кримінальної відповідальності за ст.187 КК України, тому вважає за доцільне, щоб останнє провадження було швидше розн`глянуто, йому краще не перебувати під арештом;

- прокурор ОСОБА_7 вважає вирок щодо ОСОБА_6 законним та обґрунтованим. А апеляційну скаргу засудженого безпідставною.

Заслухав доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія судів вважає вирок законним та обґрунтованим.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні зазначених у вироку злочинів засновані на показаннях самого обвинуваченого, та ніким не оспорюються. Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч.3 ст.349 КПК України, при цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє положення ч.3 ст.349 КПК України та добровільність його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити фактичні обставини скоєного в апеляційному порядку.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд на підставі ст.65 КК України врахував як характер і ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які законом віднесено до середньої та невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, місця реєстрації не має, не працевлаштований, постійного доходу не має.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо обґрунтував свої висновки про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливо лише в ізоляції його від суспільства.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий підпис

Судді підписи

З оригіналом згідно суддя ОСОБА_2 .