Дата документу 15.07.2016 Справа № 554/2157/16-к
№ 1кс/ 554/5183/16
№ 554/2157/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2016 м. Полтава
Слідча суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
представника скаржника ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, відвід слідчого, зобов`язання задовольнити клопотання представника потерпілої, подані в ході досудового розслідування, винесення ухвал про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ОСОБА_5 та до кримінальної відповідальності експерта,-
в с т а н о в и л а :
24.06.2016 року до суду надійшла вищевказана скарга, яка мотивована тим, що 31.05.2016 року старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 00000003 від 07.01.2016 року із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.
Скаржник вважає, що досудове слідство проведено не повно та не об`єктивно, оскільки слідчий не перевірив версію щодо умисного вбивства ОСОБА_6 , до якого могли бути причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Скаржник вважає, що її син ОСОБА_6 07.01.2016 року в нічний час був побитий в м.Карлівка поблизу магазинів, де потім було виявлено пляму крові діаметром 80 см., що вказує на сильну кровотечу. З метою приховати побої на голові, її сина вивезли на місце наїзду і кинули на проїжджу частину автошляху.
Таким чином, слідчий не з`ясував причин знаходження ОСОБА_6 на проїжджій частині дороги, де на нього вчинив наїзд автомобіль; не встановив час, який повинен був потратити загиблий, пройшовши від клубу «Апельсин» до місця наїзду. Окрім цього, слідчий не перевірив наявність неприязнених відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з причин ревнощів до ОСОБА_10 ; не перевірені на спроможність показання матері ОСОБА_9 ОСОБА_11 . Також слідчий не встановив причин лежання сина на льоду, оскільки перед загибеллю він не перебував у стані алкогольного сп`яніння; не вилучив автомобіль належний ОСОБА_9 , огляд одягу останнього та автомобіля проведено через 3 неділі, що дало змогу знищити речові докази; не оглянув і не відібрав зразки крові на снігу поблизу магазину в м.Карлівка.
У протоколі огляду місця події від 07.01.2016 року слідчим не відображено усі необхідні дані, при проведенні відтворення обстановки ДТП не було відтворено ті умови, при яких сталася автопригода. Так, статист у чорному одязі був поміщений на чорне асфальтне покриття без снігу, що дало змогу зменшити його видимість; при проведенні даної слідчої дії брали участь «підставні» поняті; не провів відтворення з участю свідків за клопотанням потерпілої сторони. Слідчий не перевірив слідчим шляхом можливість водія ОСОБА_12 об`їхати перешкоду на проїжджій частині дороги, яку спроможний був бачити.
В ході досудового розслідування 29.02.2016 року слідчий безпідставно відхилив клопотання представника потерпілої від 25.01.2016 року. Висновок автотехнічної експертизи № 513 є необґрунтованим та проведений некомпетентним експертом, що має наслідком проведення по справі повторної автотехнічної експертизи, проведення якої доручити Київському НДІСЕ.
У зв`язку із цим, скаржник просить слідчого судді скасувати як незаконну постанову про закриття кримінального провадження № 00000003 від 07.01.2016 року із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, просять її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Слідчий ОСОБА_5 заперечив проти задоволення скарги, вважаючи, що досудове слідство проведено, всебічно, об`єктивно, підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження від 31.05.2016 року не вбачається.
Заслухавши пояснення скаржника, її представника, слідчого, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходжу до наступного висновку:
31.05.2016 року старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 00000003 від 07.01.2016 року із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.
Підставою для прийняття даного рішення явилося те, що проведеним досудовим розслідуванням не було встановлено в діях водія ОСОБА_13 будь яких порушень Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням ДТП, останній не мав технічної можливості попередити вказану пригоду в даних дорожніх умовах.
Ч. 1, 2 ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарг на рішення слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Так, слідчим суддею перевірено доводи скаржника в частині неповноти, незаконності та необґрунтованості прийнятого рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
07.01.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення № 0000003 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчим суддею перевірено доводи скаржниці в частині ненадання правової оцінки та не проведення досудового розслідування в частині можливості спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ОСОБА_9 та причетності до цього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Так, у поданій скарзі та із матеріалів справи вбачається, що скаржниця вказувала на те, що її син ОСОБА_6 07.01.2016 року в нічний час міг бути побитий в м.Карлівка поблизу магазинів вказаними вище особами, де потім було виявлено пляму крові діаметром 80 см. З метою приховати побої на голові сина, останнього на автомобілі ОСОБА_9 було вивезено на місце наїзду і кинуто на проїжджу частину автошляху, де в подальшому на нього вчинено наїзд автомобілем під керуванням ОСОБА_13 .
Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим перевірялася версія щодо можливого спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ОСОБА_9 .

З метою перевірки даної версії було допитано ОСОБА_9 з приводу відносин, які склалися між останнім та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 .

По справі призначено та проведено судово-імунологічну експертизу одягу та взуття ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , відповідно до висновку яких на одязі та взутті останніх кров не виявлено. Проведеним оглядом автомобіля ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та додатковим оглядом даного автомобіля, з залученням експерта біолога Полтавського НДЕКЦ, слідів біологічного походження на автомобілі та в його салоні виявлено не було.

За клопотанням потерпілої ОСОБА_3 від 13.01.2016 року, в цей же день, слідчим проведено огляд за адресою: м. Карлівка, вул. Спартака, 13, (біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), в ході якого вилучено змиви речовини бурого кольору з талого снігу та ролетів приміщення магазину, на які вказувала потерпіла.
Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-179 від 29.04.2016 р. - генетичних ознак крові у змиві зі снігу, вилученійпід час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , (біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки крові ОСОБА_6 не збігаються з генетичними ознаками крові у змиві з ролета, тобто походження крові у змиві з ролета від ОСОБА_6 виключається.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 7 від 17.02.2016 р. причиною смерті ОСОБА_6 стала тупа відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась осколковим переломом кісток склепу, основи і лицевого нерва, забоєм-розмізченням речовини головного мозку. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 є прижиттєвими, характерними для їх утворення при автотравмі, стосовно живої людини мають ознаки тяжких, а в даному випадку привели до смерті. Характер, локалізація, взаємне розміщення та тяжкість тілесних ушкоджень, при відсутності переломів кісток нижніх кінцівок та слідів ковзання на підошвах взуття, дають підстави стверджувати, що на момент зіткнення з легковим автомобілем тіло потерпілого знаходилось в горизонтальному чи близькому до нього стані. Всі ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_6 є характерними для дорожньо-транспортної пригоди і вкладаються в механізм їх утворення при наїзду одним легковим автомобілем як на лежачого пішохода в час та при обставинах викладених в постанові про призначення експертизи. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації в крові 3,9 проміле, в сечі 5,2 проміле і при житті могла відповідати тяжкому ступеню сп`яніння.
Таким чином, приходжу до висновку, що за результатами проведеного досудового розслідування версія скаржниці ОСОБА_3 щодо можливого спричинення тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_6 ОСОБА_9 та причетності до цього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 свого підтвердження не знайшла.
В матеріалах справи наявний протокол огляду місця події від 07.01.2016 року, в якому зафіксовано ширину узбіччя, описано стан проїжджої частини та проведено відповідні заміри в присутності понятих, зауважень та клопотань від учасників огляду не надходило.
Видимість конкретної перешкоди в ході досудового розслідування визначалася шляхом проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 .
Як слідує із матеріалів справи, в ході проведення даної слідчої дії, слідчим за клопотанням потерпілої ОСОБА_3 та її представника залучено сторонніх понятих, про що складено відповідний протокол. Зауважень, доповнень та клопотань за наслідками даної слідчої дії від потерпілої сторони не надходило і вони повністю погодилися з наслідками та даними здобутими в ході його проведення.
Окремо було проведено слідчий експеримент за участю водія ОСОБА_13 , з огляду на те, що від останнього надійшла відмова від його проведення в присутності потерпілої сторони, яке він мотивував вчиненням потерпілими тиску, погрозами щодо нього та учасників слідчої дії. В матеріалах справи наявні дані про те, що внаслідок дій потерпілої сторони було зірвано проведення слідчого експерименту за участі як водія, так і потерпілих.
В подальшому, отримані дані в ході проведення слідчих експериментів як за участі потерпілої сторони, так і за участі водія було надано для проведення автотехнічної експертизи і поставлено питання на розгляд експертів.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 503 від 27.05.2016 року, виконаної Полтавським відділенням ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса на підставі даних, отриманих під час проведення досудового розслідування, водій автомобіля DAEWOO Т-13110 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникнути наїзду на лежачого пішохода ОСОБА_6 і в його діях відсутні невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Згідно дослідницької частини експертизи, експертом було проаналізовано дані здобуті в ході обох слідчих експериментів, визначено зупинковий шлях автомобіля та безпечну швидкість для руху транспортного засобу в умовах видимості елементів дороги.
Крім цього, в дослідницькій частині експертизи було вказано, що питання об`їзду перешкоди у вигляді лежачого пішохода вирішується лише в межах проїзної частини, як цього вимагають затверджені Міністерством юстиції України методичні рекомендації щодо проведення автотехнічних експертиз, з посиланням на нормативні акти і науково-технічну та довідкову літературу.
У поданій скарзі потерпіла і її представник не навели доводів щодо незаконності та необґрунтованості висновку судової автотехнічної експертизи № 503 від 27.05.2016 року, виконаної Полтавським відділенням ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса та підстав для проведення повторної експертизи у КНДІСЕ.

В порядку ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником.
Так, заявляючи клопотання, у задоволенні яких слідчим було частково відмовлено, ні потерпіла, ні її представник в ході досудового розслідування не скористалися своїм правом на оскарження такого рішення слідчого в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України, а при розгляді даної скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя не може вирішувати питання щодо задоволення поданих раніше клопотань, оскільки вирішення даних питань відноситься до повноважень слідчого, а не слідчого судді.
При чому, вивчивши матеріали справи вважаю, що часткова відмова слідчого у задоволенні поданих клопотань не вплинула на повноту досудового розслідування.
Таким чином, приходжу до висновку, що підстав для скасування постанови про закриття даного кримінального провадження від 31.05.2016 року не вбачається.
У відповідності по вимог ч. 2 ст. 81 КПК України відвід слідчому під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює.
Однак, під час досудового розслідування потерпілої і її представником не заявлялися заяви про відвід слідчого ОСОБА_5 від розслідування даної справи, на даний час досудове розслідування закінчено, а тому скарга в частині доручення проведення досудового розслідування іншому слідчому з підстав недовіри останньому до задоволення не підлягає.
Окрім цього, не відноситься до повноважень слідчого судді винесення ухвал щодо притягнення до відповідальності слідчого за службову недбалість та до кримінальної відповідальності експерта ОСОБА_16 .
З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що подана скарга до задоволення не підлягає.
Таким чином, рішення слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях водія ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України прийнято законно, підстав для його скасування не вбачається.
З урахуванням викладеного, подана скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись п.1 ч.1 ст.303, 306, п.4 ч.2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и л а:
скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, відвід слідчого, зобов`язання задовольнити клопотання представника потерпілої, подані в ході досудового розслідування, винесення ухвал про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ОСОБА_5 та до кримінальної відповідальності експерта залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повен текст ухвали виготовлено та проголошено о 16 год. 30 хв. 20 липня 2016 року.