Справа №592/2129/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/92/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді - доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Суми провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 02 березня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ротівка,Путивльського р-ну,

Сумської обл., громадянина України, не

працюючого, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , в якій ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді.

01 березня 2016 року до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим з прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . При цьому свої вимоги мотивував тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 передбаченого ч.2 ст.189 КК України, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, санкція статті Кримінального кодексу України якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, і що знаходячись на свободі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2016 року вищезазначене клопотання було задоволено і застосовано запобіжний захід тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , а саме з 28.02.2016 р. до 26.04.2016 р. зважаючи на те, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також що існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, згідно ст. 183 КПК України, розмір застави визначений не був.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала свої доводи мотивує тим, що ухвала винесена з порушенням норм чинного законодавства; прокурором та слідчим не доведено суду виправданості тримання під вартою підозрюваного, а також не надано жодного належного та необхідного доказу на обґрунтування поданого клопотання; не було надано суду достатньо доказів на обґрунтування ризиків; судом не зазначено чому неможливо обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши доповідь судді про зміст оскаржуваного судового рішення та доводи , викладені в апеляційній скарзі, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який вважає рішення слідчого судді законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування встановило, що 14.02.2016 ОСОБА_10 з ОСОБА_11 знаходились на ринку по вул. СКД в м. Суми, підійшли до торгового місця №100 та вчинили бійку з ОСОБА_12 , в ході якої ОСОБА_12 завдано тілесні ушкодження. ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_6 , якого неодноразово бачив у компанії з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на що ОСОБА_6 повідомив, що знає про конфлікт, який трапився, та висунув вимогу передати йому та ОСОБА_10 з ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 10000 грн. за подальше сприяння здійснення його підприємницької діяльності та недопущення конфліктних ситуацій між ним та його знайомими. Наступного дня близько 09:00 години, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повторно висунули ОСОБА_12 вимогу передачі їм грошових коштів, і своїми діями викликали у потерпілого переконання про реальність реалізації погроз, у подальшому цікавилися строком передачі їм грошових коштів та натякали на погані наслідки у разі несплати. 28.02.2016 року ОСОБА_12 прибув у вказане ОСОБА_11 місце та передав йому грошові кошти в сумі 7000 грн. і біля будинку АДРЕСА_2 правопорушники були затримані працівниками правоохоронних органів.

20.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000915 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України і 28 лютого 2016 року о 14:00 годині ОСОБА_6 у порядку ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч. 2 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Для відмови в досудовому звільненні або обранні запобіжного заходу не пов`язаного з взяттям під варту особи, принципи конвенційного права передбачають основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд; ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, вчинення ним подальших правопорушень, тяжкість вчиненого злочину.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком вірно та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого більш м`якого заходу, передбаченого ст. 176 ч. 1 КПК України.

При вирішенні цього питання, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясував і дослідив всі обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а саме наявності у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, існування встановлених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, колегія суддів приходить до висновку про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема заявою потерпілого ОСОБА_12 та його показання, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину, протокол огляду коштів та вручення їх потерпілому, протокол огляду місця події.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, до того ж існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі, він може вчиняти нові кримінальні правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки раніше порушував закон та притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що хоча і, маючи погашені судимості, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не стає, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб. Крім того, підозрюваний має негативну репутацію, не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків. Це все свідчить про недостатність підстав для застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.

Посилання захисника в апеляційної скарзі на порушення слідчим суддею вимог ст. 199 КПК України, на думку колегії суддів є некоректним, оскільки відносно підозрюваного ОСОБА_6 вирішувалося питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не питання про продовження строків тримання під вартою, тому слідчий суддя не повинен був виконувати вимоги саме ст. 199 КПК України при вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Крім того, подаючи апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 захисник ОСОБА_7 наводить доводи, які начебто не врахував слідчий суддя, щодо ОСОБА_15 , якій проживає з батьками, має міцні соціальні зв`язки, має поганийстан здоров`я і потребує лікування.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_15 не має відношення до кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Натомість сам ОСОБА_6 проживає сам, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, з дітьми зв`язків не підтримує, навіть не пам`ятає дату народження своєї доньки.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обгрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 02 березня 2016 року, якою застосовано запобіжний захід тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4