Справа № 204/4506/16-к
Провадження № 1-кс/204/691/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Красногвардійського

ВП ДВП ГУ НП України

в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши в судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на затримання ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 11 липня 2016 року надійшла скарга захисника ОСОБА_6 на затримання ОСОБА_5 . В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні СВ Красногвардійського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області (далі - Красногвардійський ВП) знаходиться кримінальне провадження № 0001941, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.І і ч. 2 ст. 186 КК України. 09.07.2016 р. за підозрою у вчинені вказаних кримінальних правопорушень затримано ОСОБА_5 та вручено повідомлення про підозру. Затримання ОСОБА_5 вважає незаконним з наступних підстав: Згідно п.2 ч.1 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. На час затримання ОСОБА_5 (13:00 год. 09.07.201 року) підстава передбачена п.2 ч.1 ст.208 КПК України відсутня, оскільки: заява про кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_7 прийнята 09.07.2016 року о 14.00 годин.; на момент фактичного затримання ОСОБА_5 у співробітників патрульної поліції не було взагалі ніяких описів прикмет підозрюваної особи, не виключається можливість та вірогідність, що доставленого до Красногвардійського ВП ОСОБА_5 о 13.20 год. Особисто бачила потерпіла ОСОБА_7 .. При цьому заслуговує на увагу те, що: потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 впізнавали вірогідного нападника після фактичного затримання та доставлення ОСОБА_5 до Красногвардійськог ВП та пред`явлення його для впізнання до набуття ОСОБА_11 статусу затриманого чи підозрюваного, без попереднього роз`яснення права на захист і участі захисника. Сторона захисту не виключає, що потерпілі та свідки заздалегідь бачили особу затриманого ОСОБА_5 , що надало їм можливість впізнати його. Крім того, під час затримання ОСОБА_5 були грубо порушені його права, передбачені ст.12, п.7 ч.1 ст.42 та п.4 ст.208 КПК України. Як повідомив захиснику ОСОБА_5 , він був затриманим 09.07.2016 р. о 13-00 год., однак, право мати захисника затриманому ОСОБА_5 ніким роз`яснено не було; про затримання ОСОБА_5 і місце його перебування близьких родичів,членів сім`ї чи інших осіб за вибором затриманого повідомлено не було, як і не було надано можливості ОСОБА_5 зробити це самостійно. Повідомлення родичів було здійснено захисником близько 19:00 год. 09.07.2016 р.; Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги Дніпропетровській області про затримання особи було повідомлено майже через 4 години після фактичного затримання. Таким чином, має місце порушення права ОСОБА_5 на захист. В матеріалах кримінального провадження № 0001981 від 09.07.2016 року, що стало підставою для затримання ОСОБА_5 та за яким вручено повідомлення про підозру, і в матеріалах кримінального провадження № 0001941 від 05.07.2016 року, за яким також вручено повідомлення про підозру, відсутні повноваження процесуального керівника-прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 відсутня постанова про групу прокурорів. Таким чином, прокурор ОСОБА_3 незаконно виніс постанову про об`єднання вищевказаних кримінальних проваджень, а також погодив повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вказаних кримінальних провадженнях. В матеріалах кримінального провадження № 0001941 від 05.07.2016 року за яким вручено повідомлення про підозру, відсутні повноваження слідчого СВ Красногвардійського ВП ОСОБА_4 на проведення досудового розслідування, оскільки відповідно до постанови про групу слідчих від 05.07.2016 року, слідчими у цьому кримінальному провадженні визначені ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Постанова про включення до групи слідчих слідчого ОСОБА_4 в матеріалах провадження відсутня. Таким чином, повідомлення про підозру у кримінальному провадженні вручено слідчим Башловка, у якого відсутні будь-які повноваження для проведення досудового розслідування. При цьому, захисник посилалася на ст.ст.42, 206, 208 КПК України, ст.5, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України. Просив визнати незаконним затримання ОСОБА_5 та негайно звільнити його з-під варти.
В судовому засіданні скаржник та підозрюваний підтримали скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги з підстав того, що затримання ОСОБА_5 відбулося у відповідності до закону.
Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження приходжу до наступних висновків.
Під час розгляду клопотання в судовому засіданні було встановлено, що згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчинені злочину від 09.07.2016 року, підозрюваний ОСОБА_5 був фактично затриманий робітниками поліції 09 липня 2016 року о 13 годині 00 хвилин, після чого був доставлений робітниками міліції до Красногвардійського ВП, де примусово тримався до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 209 УПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Частиною 5 статті 208 УПК України встановлено, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Згідно протоколу про затримання ОСОБА_5 від 09.07.2016 року підставою затримання ОСОБА_5 вказано, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У протоколі затримання від 09.07.2016 року зазначено, що 09.07.2016 року гр. ОСОБА_5 близько о 11.44 годин, перебуваючи біля готелю «Південний», що розташований по вул. Робоча буд. 164 у м. Дніпро, відкрито, шляхом ривку заволодів двома золотими ланцюжками з хрестиком, що належать ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинив матеріальний збиток останній на загальну суму 20250 грн.

Відповідно до ч. 1ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Отже, судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий уповноваженою на те службовою особою о 13 годині 00 хвилин на підставі того, що безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце об 11 годині 44 хвилин 09 липня 2016 року (тобто після вчинення злочину минула 1 година 15 хвилин), очевидці, в тому числі потерпіла ОСОБА_7 , вказали на те, що саме він вчинив кримінальне правопорушення.

Суд вважає недоведеними посилання заявника на той факт, що під час затримання підозрюваному ОСОБА_5 не були роз`яснені його законні права в тому числі й права на захист, оскільки згідно протоколу затримання від 09.07.2016 року вбачається, що підозрюваний під час його затримання був ознайомлений з вказаним протоколом та з правами, які надані йому законом, в якому міститься його особистий підпис, та не вніс до протоколу жодних зауважень або заяв.

Суд не приймає до уваги посилання заявника на той факт, що повноваження слідчого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 не підтверджені належним чином тому що в матеріалах кримінального провадження відсутні відповідні процесуальні документи про їх призначення, оскільки вказані твердження спростовуються матеріалами кримінального провадження, в якому містяться постанова керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 про призначення групи прокурорів від 05 липня 2016 року, та постанова начальника СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області про зміну групи слідчих від 09.07.2016 року.

Згідно ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Нормою частини 5 статті 206 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотання (про обрання запобіжного заходу) слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Підсумовуючи наведене приходжу до висновку, що затримання підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_5 , було проведено у відповідності та підставах передбачених КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 192, 206-211 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на затримання ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1