1Справа № 335/1537/16-к 1-кс/335/1031/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
11.02.2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого відділу прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про вчиненні кримінальні правопорушення.
Під час розгляду справи, 16.02.2016 року заявником подане уточнення та доповнення до скарги, в обґрунтування доводів яких зазначено наступне.
ОСОБА_3 вказує, що 23.12.2015 року ним було подано заяву на ім`я директора Національного антикорупційного бюро України із відповідними доказами, яка була зареєстрована за вхідним номером Ш-393, в якій повідомлялося про викриті ним в період 1983-1984 роках під час служби в МРЕВ ДАЇ при Мелітопольському міському відділі міліції ряду зловживань, злочинів в ДАЇ м. Мелітополя та двох автошколах, про здійснення у відношенні нього, як офіцера міліції при виконанні службових обов`язків ряду злочинів, які полягали: у посяганні на життя (через отруєння) з метою уникнути відповідальності, в результаті яких перенесено психічний зрив, що є тяжким тілесним ушкодженням; у фальсифікації медичних документів Запорізькою обласною психіатричною лікарнею з метою прикрити викриті злочини та злочини проти нього, встановлення неіснуючого діагнозу хронічного психічного захворювання, який був повністю знятий із дня встановлення; у розкритті лікарської таємниці та поширення впродовж 31 року завідомо неправдивих відомостей про сфальсифіковану хворобу хронічним психічним захворюванням, що принизило честь, гідність та ділову репутацію, наклепи; у доведення вище вказаними злочинами та жорстоким поводженням до самогубства, яке мало місце 23.11.1984 року, під час котрого отримано тяжкі травми; у зловживанні службовим становищем ряду посадових осіб, фальсифікації медичних документів Окружною військово-лікарською комісією УВС Запорізького облвиконкому, відділом кадрів УВС та в іншими державними установами, дії яких спричинили порушення прав та тяжкі наслідки, які продовжують існувати по теперішній час; у повторної фальсифікації медичних документів та діагнозу захворювання консиліумом лікарів УОЗ Запорізької ОДА у 1993 році при зміні діагнозу захворювання з психічного на терапевтичний, який злочинно встановлений по цей час.
Вказана заяву, Національне антикорупційне бюро України направило до Генеральної прокуратури України для її розгляду, але Генеральною прокуратурою України заяву було надіслано до прокуратури Запорізької області.
02.02.2016 року ОСОБА_3 отримано листа за підписом виконуючого обов`язки начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , в якому зазначено про відмову у внесенні достовірних відомостей про вказані ним кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з посиланням на відсутність у заяві об`єктивних даних, які свідчать про ознаки вчинених працівниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень.
Заявник вважає таку відмову начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області у невнесенні відомостей про кримінальне порушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не проведення досудового розслідування за викладеними ним у заяві фактами незаконною, оскільки в заяві від 23.12.2015 року були наведені достатні данні, які вказують про вчинення кримінальних правопорушень, також і відносно нього.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Запорізької області внести відомості, повідомлення про вчинені злочини викладених у його заяві від 23.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати досудове розслідування за викладеними у заяві фактами.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення в яких посилалася на обставини, що викладені у скарзі та в доповненнях до скарги, просив скаргу задовольнити у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає скаргу ОСОБА_3 безпідставною та просив в її задоволенні відмовити. Пояснив, що заява заявника щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів Запорізької області не містила об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, а тому підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування за викладеними у заяві фактами були відсутні.
Дослідивши скаргу, матеріали якими обґрунтовано її доводи, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Слідчим суддею в ході розгляду скарги встановлено, що 23.12.2015 року, депутатом Василівської районної ради Запорізької області від Партії БПП «Солідарність» є також головою комісії Василівської районної ради з питань законності по боротьби із злочинністю, керівником комітету Народної ради України з питань законності, боротьби із злочинністю та корупцією, свободи слова, захисту прав громадян і контролю за діями влади, керівником антикорупційного комітету Народної ради м. Запоріжжя і Запорізької області, керівником південного регіону України ГО «Українського комітету по боротьбі з корупцією», заступником голови Запорізької обласної ГО Спілки офіцерів України, спеціалістом по роботі з регіонами України МГО «Міжнародного комітету сприяння боротьбі з корупцією та тіньовою економікою - ОСОБА_3 , на ім`я директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 скеровано заяву (повідомлення) в порядку статті 214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення, згідно якої він просив зареєструвати заяву (повідомлення) про злочини в Єдиний реєстр досудових розслідувань, розпочати розслідування щодо викритих в період служби при виконанні службових обов`язків системи злочинів, незаконного відкриття тисячі категорій «Д» і «Є» в посвідченнях водіїв, здійснення злочинів проти нього та притягнути винних посадових осіб до кримінальної відповідальності.
До заяви (повідомлення) від 23.12.2015 року, згідно додатку (копії додатків також надані в розпорядження слідчого судді в обґрунтування доводів викладених в скарзі), заявником було долучені: копія заяви на ім`я прокурора Запорізької області ОСОБА_7 від 07.01.2009 року, копія заяви Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_8 від 06.10.2009 року, копію заяви Президенту України ОСОБА_9 та іншим особам від 30.07.2013 року, копію документів на десяти аркушів, та газету «Белая Стрела» випуску 05.11.2009 року. Заяву ОСОБА_3 від 23.12.2016 року зареєстровано Національним антикорупційним бюро України в день її складання, вхідний номер є Ш-393 від 23.12.2015 року.
Згідно листа виконуючого обов`язки начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 28.01.2016 року № 17/1-3241-02, направленого на адресу заявника, вбачається, що заява ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів Запорізької області розглянута, та повідомлено про те, що його заява не містить об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки вчинення кримінальних правопорушень, а тому підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування за викладеними у заяві фактами відсутні.
Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокуратури Запорізької області щодо невиконання уповноваженими особами прокуратури Запорізької області вимог ст. 214 КПК України, і із твердження заявника на вказане слідчий суддя погоджується з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 214, ч. 4 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно роз`яснень, які надані Вищим спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 09.11.2012 року за №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За таких обставин, відомості, які викладені у заяві (повідомленні) ОСОБА_3 від 23.12.2015 року відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України мали бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин з дня отримання заяви та розпочато досудове розслідування, за викладеними у заяві фактами.
Слідчий суддя враховуючи вищенаведені норми права вважає, що уповноважені особи прокуратури Запорізької області, отримавши заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, повинні були внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , допитати потерпілого, інших осіб, витребувати необхідні матеріали та докази, їх дослідити, з`ясувати які рішення приймалися установами по заявам ОСОБА_3 долучених до заяви про кримінальне правопорушення, провести всі необхідні слідчі дії, а після у випадку якщо працівники прокуратури і дійшли б висновку, що у заяві ОСОБА_3 поданої ним в порядку ст. 214 КПК України відсутні ознаки складу кримінальних правопорушень, то вони повинні були винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України, яку заявник може оскаржити відповідно до вимог чинного законодавства.
Пунктом 1.2 Розділу 2 «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань», який затверджений Наказом Генеральної прокуратури України за № 69 від 17.08.2012 року, передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінально процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 23.12.2015 року, то слідчий суддя вбачає, що в ній зазначено час та місце подій, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень окремими особами, попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, інші відомості, які є достатніми для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до вимог ст. 214 ч. 5 КПК України та проведення досудового розслідування.
Проте, встановлено, що процесуальне рішення по заяві ОСОБА_3 , всупереч положенням ст. 214 КПК України, уповноваженими особами прокуратури Запорізької області на час розгляду скарги прийнято не було.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В силу ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
Згідно ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частинами 1, 2 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За таких обставин, лист прокуратури Запорізької області від 28.01.2016 року № 17/1- 3241-02 надісланий на адресу заявника суперечить вимогам ст. 214 КПК України, якою передбачено, що після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, відповідні особи зобов`язані внести відомості, які викладені у заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування і свідчить про порушення передбаченого ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини права заявника на ефективний засіб правового захисту.
Інших альтернативних дій при прийнятті заяви про скоєний злочин КПК України не містить.
З поданих матеріалів вбачаються порушення прав заявника, які підлягають відновленню у судовому порядку уповноваженими особами прокуратури Запорізької області як особами, уповноваженими законодавством на вчинення відповідних процесуальних дій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України», коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити в світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.
Також, в рішенні Європейського суду з прав людини «Проніна проти України», Суд констатував, що відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи порушені, має право на ефективний засіб правового захисту, тобто в найкоротший термін, а не будь-коли.
В рішенні Європейського суду з прав людини «Яременко проти України» Суд також зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.
Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини вважаю, що слід провести всебічну, повну і неупереджену перевірку по заяві ОСОБА_3 з дотриманням ст. ст. ст. 214, 216 КПК України в частині початку досудового розслідування, зобов`язавши при цьому уповноважених осіб прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості.
Відповідно до п. 18 ст. 3, ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, су довий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
З огляду на вищевикладене та вимоги ст. 307 КПК України якими передбачено, що за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора може бути винесена ухвала про зобов`язання вчинити певну дію, слідчий суддя дійшов до висновку скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу прокуратури Запорізької області, яка полягає у не внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб слідчого відділу прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відповідно до заяви ОСОБА_3 від 23 грудня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24 лютого 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 29 лютого 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1