АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

27 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 15 лютого 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_9

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000915 від 18.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, задоволено клопотання заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про арешт майна та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності батькові підозрюваного ОСОБА_11 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- домоволодіння (житловий будинок), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 415,9 кв.м. (частка власності: 1/1, належить з 26.05.2012 на підставі договору купівлі-продажу Р№677);
- земельну ділянку кадастровий номер :10:003:5096, площею 0,1158 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , видане 12.03.2014);
- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:5018, площею 0,1798 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_2 , видане 12.03.2014).

Заборонено особам, у володінні, користуванні яких перебуває вказане нерухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 р. № 757/6419/16-к, якою було накладено арешт на майно ОСОБА_8 та постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання від 15.02.2016 р. № 17/1/3-34275-15 старшого слідчої групи, заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 .

В обгрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що в рамках судової справи під №757/6419/16-к слідчим разом з прокурором не було доведено жодних обставини, що свідчили б про неправомірний характер володіння арештованим майном або свідчили б про наявність хоча б якогось зв`язку майна ОСОБА_8 з ОСОБА_12 .

Також зазначає, що накладення арешту на майно ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000915 від 18.05.2015 року стосовно ОСОБА_12 є неприпустимим та протиправним з огляду на те, що досудовим розслідуванням не встановлено, що ОСОБА_12 було присвоєно чи якимось іншим чином виведено з володіння Держави грошові кошти на загальну суму 220 000 000,00 грн., що підтверджується документально.

Звертає увагу і на те, що в межах справи № 757/6419/16-к не було встановлено належних та допустимих доказів, що вказували б на можливість віднесення ОСОБА_8 до категорії третіх осіб, майно яких може бути арештовано в рамках кримінального провадження.

Арешт майна має бути скасований і тому що ОСОБА_8 не має жодного відношення до кримінального провадження, в якому було подано клопотання про арешт майна Генеральною прокуратурою. Адже ОСОБА_8 не є ані підозрюваним, ані обвинуваченим, ані будь яким іншим учасником кримінального провадження №0000915 або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року, оскільки оскаржувану ухвалу прийнято без участі ОСОБА_8 чи його представника, а копію ухвали було отримано в Печерському районному суді м. Києва лише 6 липня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про її задоволення, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, та просив апеляційну скаргу визнати такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 15.02.2016 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ГСУ Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000915 від 18.05.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

15.02.2016 р. заступник начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності батькові підозрюваного ОСОБА_11 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- домоволодіння (житловий будинок), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 415,9 кв.м. (частка власності: 1/1, належить з 26.05.2012 на підставі договору купівлі-продажу Р№677);
- земельну ділянку кадастровий номер :10:003:5096, площею 0,1158 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , видане 12.03.2014);
- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:5018, площею 0,1798 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_2 , видане 12.03.2014).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000915 від 18.05.2015 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого, та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на нерухоме майно.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 170 КПК України, оскільки є предметом злочину та може бути використано з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на нерухоме майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співрозмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 117, 170, 171, 172, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000915 від 18.05.2015 року, якою задоволено клопотання заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про арешт майна та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності батькові підозрюваного ОСОБА_11 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- домоволодіння (житловий будинок), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 415,9 кв.м. (частка власності: 1/1, належить з 26.05.2012 на підставі договору купівлі-продажу Р№677);
- земельну ділянку кадастровий номер :10:003:5096, площею 0,1158 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , видане 12.03.2014);
- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:5018, площею 0,1798 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_2 , видане 12.03.2014), із забороною особам, у володінні, користуванні яких перебуває вказане нерухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 П р и с я ж н ю к