справа №176/1837/16-к
провадження №1-в/176/1087/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), заяву про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшла від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого: 11.06.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі 4 роки, на підставі ухвали Жовтоводського міского судуДніпропетровської області від 16.02.2016 року та ухвали Жовтоводського міского суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року про виправлення описки на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 27.02.2015 року по 15.10.2015 року включно, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 являється засуджений 11.06.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі 4 роки, за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року вирок залишений без змін. Початок строку відбування покарання з 21.09.2013 року, кінець строку відбування покарання з врахуванням застосування положень ч. 5 ст. 72 КПК України є 03.02.2017 року, на цей час відбув 2/3 призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в заяві від 13.07.2016 року (вх. 7074/16 від 13.07.2016 р.) заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України. В судовому засіданні підтримав клопотання.
Заслухав представника Жовтоводської ВК №26, який вважав, що засуджений може бути звільнений умовно-достроково, оскільки незважаючи на попередні стягнення залучений до праці та останній раз заохочувався, прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та який вважав, що вже є досягнута мета виправлення засудженого ОСОБА_3 , вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до висновку про не достатність підстав для задоволення цього клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 24.09.2013 року в місцях попереднього ув`язнення в Дніпропетровському СІ, характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався,

З 14.11.2013 року продовжує відбуватипокарання в Жовтоводській ВК №26.

За період відбування покарання з цього часу у виправній колонії мав стягнення протягом останнього року відбування покарання, а саме від 26.06.2015 року у вигляді догани за порушення режиму відбування покарання за між камерний зв`язок згідно постанови про накладання дисциплінарного стягнення - ч. 2 а. о/с 30.

Заохочення до ОСОБА_3 застосовані перше правами начальника колонії за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці у вигляді подяки - від 08.04.2014 року та від 10.07.2014 року, тобто майже за рік до того як до нього в наступному було застосоване стягнення за порушення правил утримання в установі, що вказує і доводить, що ОСОБА_3 таким чином з часом змінив поведінку на негативну.
В наступному після накладання цього стягнення мав заохочення від 28.12.2015 року, тобто майже за півроку до звернення з клопотанням, у вигляді зняття раніше накладеного стягнення, та останнє - від 06.07.2016 року за підсумки роботи у другому кварталі 2016 року і таке застосоване напередодні менш ніж за місяць зі зверненням до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення.

Суд враховує, що ОСОБА_3 являється працевлаштований різноробочим бригади №91 дільниці ТНС.

Втім, наявність стягнень і заохочень, які були накладні та застосовані до ОСОБА_3 на протязі часу відбування покарання в установі, які чередувались одне за одним (заохочення-стягнення-заохочення), та при цьому стягнення було накладено протягом останнього року відбування покарання, наступні заохочення мали місце за короткий час до звернення з клопотанням, останнє заохочення застосоване менш ніж за місяць до звернення, не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_3 змінився та став на шлях виправлення , а тим більше виправився.

Крім того, характеристиками особової справи станом на 04.09.2014 року 07.11.2014 року, 20.11.2015 року , 06.07.2016 року підтверджується, що останній за весь час перебування в установі виконання покарання характеризувався лише добре, позитивної характеристики не мав, а в місцях попереднього ув`язнення під час виконання вироку характеризувався посередньо.

За цей час розглядався на адміністративних комісіях установи, у тому числі стосовно застосування 81 КК України від 06.07.2016 року, та згідно рішення комісії за протоколом №13 від 06.07.2016 року відмовлено як такому який не став на шлях виправлення.
За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який являється неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності у тому числі за тяжкі злочини проти власності, суд не приходить до висновку про однозначну поведінку засудженого, яка б свідчила про його виправлення, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, та вважає, що умовно-дострокове звільнення від покарання щодо ОСОБА_3 на цей час є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :