У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ТОВ ВКФ «Юніол» - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання директора ТОВ ВКФ «Юніол» про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0005312 від 16.08.2013 р., -

В С Т А Н О В И В:
Директор ТОВ ВКФ «Юніол» ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням, про накладення арешту на автомобіль марки Mitsubishi Lanсer JMYSRCY2A8U005942, який був зареєстрований на ОСОБА_5 за реєстраційним номером НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання директор посилається на наступне.

У провадженні СВ Шевченківського ОП Приморського УП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0005312 від 16.08.2013г., За ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, в зв`язку із заволодінням майном ВКФ «Юніол» ТОВ.

У 2008 році ПКФ «Юніол» ТОВ завезло на територію України автомобіль марки Mitsubishi Lanсer JMYSRCY2A8U005942 за вантажною митною декларацією №511000106/8/007760 від 29.04.2008.

У жовтні 2008 року під час проведення інвентаризації ВКФ «Юніол» ТОВ була встановлена ??недостача зазначеного автомобіля, вартістю 114 696 грн.

Таким чином, розмір матеріального збитку, нанесеного ВКФ «Юніол» ТОВ становить 114 696 грн. ВКФ «Юніол» ТОВ визнано цивільним позивачем.

В органах ДАІ автомобіль марки Mitsubishi Lanсer JMYSRCY2A8U005942 зареєстрував на своє ім`я ОСОБА_5 .

Покупець надав органам ДАІ і зареєстрував транспортний засіб на підставі вантажної митної декларації, яка належить ВКФ «Юніол» ТОВ.

З ВКФ «Юніол» ТОВ і його дилером покупець не здійснив розрахунок за автомобіль.

В даний час зазначений транспортний засіб, щодо якої були скоєні протиправні дії, знаходиться в експлуатації, що може привести до зменшення його товарної вартості і втрати.

У зв`язку з викладеним, у директора ТОВ ВКФ «Юніол» виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання майно, а саме на автомобіль марки Mitsubishi Lanсer JMYSRCY2A8U005942, який був зареєстрований на ОСОБА_5 за реєстраційним номером НОМЕР_1 .

В судовому засіданні адвоката ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав. Виконання ухвали просив покласти на Головний сервісний центру МВС України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте поштою надав слідчому судді заяву, згідно якої не заперечує проти накладання слідчим суддею арешту на вказане в клопотанні майно, а саме на автомобіль.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши адвоката приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 170 КПК України треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Згідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно до ч. 7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання директора ТОВ ВКФ «Юніол» ОСОБА_4 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Mitsubishi Lanсer JMYSRCY2A8U005942, який був зареєстрований на ОСОБА_5 , за реєстраційним номером НОМЕР_1 , тобто заборонити користуватись та розпоряджатись даним майном.

Виконання ухвали покласти на Головний сервісний центр МВС України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
07.09.2016