Код суду 233 Справа № 233/4791/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001090 від 07 вересня 2016 року, № 0001168 від 23 вересня 2016 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кірово м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 27 грудня 2010 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 800 грн.; 2) 07 серпня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ст. 69 КК України до 200 годин громадських робіт, на підставі ч.3 ст. 72 КК України призначене покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2010 року у виді штрафу у розмірі 800 грн. виконувати самостійно; 3) 09 квітня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ч.3 ст. 72 КК України призначене покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2010 року у виді штрафу у розмірі 800 грн. виконувати самостійно; звільнився 10 червня 2014 року на підставі ухвали Микитівського районного суду м. Горлівки від 02 червня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 07 липня 2016 року, приблизно о 00.15 год. (більш точного часу в ході слідства не встановлено), знаходився на залізничній станції Костянтинівка за адресою: вул. Правобережна 75, м. Костянтинівка Донецької області, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться на території залізничної станції Костянтинівка, а саме тротуарної плитки з залізничного тупика. В цей, же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, діючи таємно, повторно, умисно, з корисливих спонукань викрав 15 штук тротуарної плитки з залізничного тупика, склавши їх у мішок, та в цей час дії ОСОБА_5 були припинені працівниками поліції. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 намагався викрасти тротуарну плитку в кількості 15 штук, загальною вартістю 280 гривен 50 копійок, що належить ПАТ «Українська залізниця», проте розпорядитись викраденим майном не встиг, тобто не виконав всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин не залежних від його волі, оскільки його дії були припинені працівниками поліції.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 23 вересня 2016 року, близько 00.15 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння таємного викрадення чужого майна, прийшов на територію садового товариства «Яблунька», яке розташоване на адміністративній території м. Костянтинівка Донецької області. Проходячи біля дачної дільниці №22, яка розташована на вул. Трамвайній вищезазначеного садового товариства, ОСОБА_5 побачив, що вхідна хвіртка на її територію не зачинена на замок. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний намір на викрадення майна з території зазначеної дачної дільниці. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 проник на територію дачної дільниці АДРЕСА_2 , звідки діючи умисно, повторно, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме сталеву ванну, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 285 грн. 00 коп.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що 07 липня 2016 року, приблизно опівночі, він знаходився на залізничній станції Костянтинівка, де з залізничного тупика вирішив вкрасти тротуарну плитку. Одразу ж він зняв 15 штук тротуарної плитки, поклав їх у мішок, але не встиг покинути з викраденим місце вчинення злочину, так як був затриманий працівниками поліції. 23 вересня 2016 року, близько опівночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він прийшов на територію садового товариства «Яблунька», де проходячи біля дачної дільниці № 22, та побачив, що вхідна хвіртка на її територію не зачинена. В цей момент він вирішив викрасти будь-яке майно з вказаної дачної дільниці. Він пройшов на територію дачної дільниці, звідки викрав сталеву ванну, яку перетягнув за межі садового товариства та за допомогою велосипеда доставив до пункту прийому металобрухту. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. Із кількістю і вартістю викраденого майна згоден. У скоєному щиро розкаявся.

Не дивлячись на повне визнання обвинуваченим своєї провини, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- протокол огляду місця події від 07 вересня 2016 року, в ході якого було оглянуто територію тупику станції Костянтинівка та мішок з тротуарною плиткою, яку ОСОБА_5 намагався викрасти;

- довідка № 06/1244 від 07 вересня 2016 року про вартість плитки тротуарної - 280,50 грн.;

- протокол огляду місця події від 23 вересня 2016 року, в ході якого було оглянуто територію дачної дільниці АДРЕСА_2 , звідки була викрадена сталева ванна;

- протокол огляду місця події від 23 вересня 2016 року, в ході якого було оглянуто територію по вул. Мирошниченко м. Костянтинівка (навпроти магазину «Зодіак»), де ОСОБА_5 було зазначено місце розташування викраденої сталевої ванни;

- витяг зі звіту експерта оцінювача № 378 від 01 жовтня 2016 року, відповідно до якого вартість ванни сталевої складає 285,00 грн.

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що події кримінальних правопорушень мали місце, провина обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфікує:

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно;

- за ч.3 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у т.ч. за вчинення корисливих злочинів; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в ПТД не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 997 від 20 вересня 2016 року, ОСОБА_5 , 1984 року народження, виявляє ознаки легкої розумової відсталості (олігофренія у ступені легкої дебільності, в ред. МКХ-9). В період скоєння інкримінованого діяння за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння не знаходився у тимчасово хворобливому стані, яке позбавляло б його здібності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 1057 від 11 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 , 1984 року народження, виявляє ознаки легкої розумової відсталості (олігофренія у ступені легкої дебільності, в ред. МКХ-9). В період скоєння інкримінованого діяння за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння не знаходився у тимчасово хворобливому стані, яке позбавляло б його здібності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Правопорушення скоїв у стані простого алкогольного сп`яніння. На теперішній час усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2010 року у виді штрафу у розмірі 800 грн., в силу ч.3 ст. 72 КК України, підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В силу ч.3 ст. 72 КК України призначене та не відбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2010 року у виді штрафу у розмірі 800 грн. виконувати самостійно.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з дня фактичного затримання.
Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази по справі:
- плитку тротуарну у кількості 15 штук, яку передано на зберігання представнику потерпілого, - вважати повернутою за належністю;
- сталеву ванну, яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутою за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя