Справа № 203/3558/13-к
Провадження № 1-кп/0203/2/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2016 Кіровський районний суд

м. Дніпропетровська

колегія суддів у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора - ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6
- ОСОБА_7
захисників - ОСОБА_8
- ОСОБА_9

- ОСОБА_10

- ОСОБА_11

- ОСОБА_12

потерпілих - ОСОБА_13
- ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003244 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . В силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
обвинуваченого за ч 3 ст.186 ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українець, з вищою освітою, неодруженого, директора ТОВ «Феопріт», зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 146 КК України;-
ВСТАНОВИЛА:
Згідно обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, спрямований на вимагання майна потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під вигаданим приводом, а саме вирішення питання щодо невиконання зобов`язань по кредитному договору №012/02-40/735/1 від 29.12.2007 р. між ВАТ «Раффрайзен Банк Аваль» і ТОВ «Автогаз» в особі директора ОСОБА_15 , засновниками якого були потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , на сумму 900000 грн., майновим поручителем якого виступав ОСОБА_16 , із забезпеченням виконання зобов`язання шляхом передачі в заставу ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» нерухомого майна - напівпідвального приміщення № 1а-1-1а-12, у будинку АДРЕСА_3 , яке належало на праві приватної власності матері ОСОБА_16 ОСОБА_17 , не маючи ніякого відношення до вищевказаного кредитного договору. А також невиконання зобов`язань за договором купівлі-продажу полістиролу бренд: XIFA сорт ZKF302 в кількості 34 тони від 25.12.2008 р. між фірмою «Феопріт» в особі ОСОБА_7 та ПП «АЛКОМ-М УКРАЇНА» в особі ОСОБА_16 , не маючи ніякого відношення як до фірми «Феопріт», яка розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Героїв, 11/68, так і вищевказаного договору, т.я. згідно п.5.4., та 5.6. договору купівлі-продажу полістиролу бренд: XIFA сорт ZKF302 в кількості 34 тони від 25.12.2008 р. між фірмою «Феопріт» в особі ОСОБА_7 та ПП «АЛКОМ-М УКРАЇНА» в особі ОСОБА_16 - будь-яка інформація, надана однією із Сторін іншій стороні і що стосується предмета та умов вказаного Договору, а також комерційної діяльності Сторін, є конфіденційною і не підлягає передачі третім особам без попередньої письмової згоди відповідної Сторони, окрім випадків, коли така інформація надається на вимогу уповноважених органів відповідно до чинного законодавства України; жодна із Сторін не має права передавати свої права та зобов`язання за вказаним Договором третім особам без письмової згоди, оскільки ні ОСОБА_16 ні ОСОБА_7 письмової згоди на передачу вказаних в договорі прав та зобов`язань нікому не надавали, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часу та місці, вступив в попередню змову з невстановленими слідством особами на вимагання майна потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , а також з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 - на незаконне позбавлення волі вищезазначених потерпілих, не повідомляючи їм про дійсні злочинні наміри своїх дій.
Реалізовуючи умови попередньої змови ОСОБА_6 з невстановленими досудовим слідством іншими особами, здійснюючи свій злочинний намір направлений на вимагання майна потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 21 квітня 2009 року о 19 годині 30 хвилин, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , які не були освідомлені про дійсні злочинні наміри ОСОБА_6 , на автомобілі «Лексус GХ-470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_21 , прибули до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по вулиці Новоорловській, 16 у місті Дніпропетровську, після чого ОСОБА_6 зателефонував потерпілому ОСОБА_14 , і запропонував вийти останньому з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_4 , для розмови. Потерпілий ОСОБА_14 , будучи введеним в оману, і не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , залишив приміщення кафе «Будьмо», розташованого по АДРЕСА_4 і за вказівкою ОСОБА_6 , сів на переднє пасажирське сидіння у вказаний автомобіль, після чого з боку ОСОБА_6 з метою подальшої реалізації умислу на вимагання майна потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , про який не було повідомлено ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , ОСОБА_14 було висловлено погрозу вбивством в разі опору з боку останнього, яку ОСОБА_14 сприйняв за реальну.
В цей же час, співучасник злочину ОСОБА_18 , реалізовуючи умови попередньої змови, направленої на незаконне позбавлення волі потерпілих, будучи необізнаним про наміри ОСОБА_6 щодо вимагання майна потерпілих, знаходячи на пасажирському сидінні автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , під керуванням ОСОБА_6 , розташованному за сидінням ОСОБА_14 , діючи узгоджено в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , вхопив потерпілого ОСОБА_14 передпліччям руки за шию, тим самим застосовуючи до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, придушивши волю потерпілого до опору і виключаючи можливість потерпілого ОСОБА_14 залишити салон автомобіля. В цей же час співучасник злочину ОСОБА_19 , реалізовуючи умови попередньої змови, направленої на незаконне позбавлення волі потерпілих, будучи необізнаним про наміри ОСОБА_6 щодо вимагання майна потерпілих, знаходячись на пасажирському сидінні автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , під керуванням ОСОБА_6 , поряд зі співучасником злочину ОСОБА_18 , діючи узгоджено в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , застосував до потерпілого ОСОБА_14 насильство, а саме наніс удар по голові, важким предметом, вимагаючи від потерпілого не залишати салон вказаного автомобілю, та не чинити опору діям співучасників, тим самим, придушивши волю потерпілого ОСОБА_14 до опору і виключаючи можливість потерпілого ОСОБА_14 залишити салон автомобіля.
Тим самим ОСОБА_6 , діючи узгоджено в групі з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , утримували потерпілого ОСОБА_14 в місці, яке він не мав змоги вільно залишити, хоча бажав цього, тобто незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_14 , забезпечуючи злочинні дії ОСОБА_6 , давши можливість безперешкодно проїхати в район яхт клубу, розташованого по АДРЕСА_5 .
В цей же час, 21 квітня 2009 року о 19.40 год., знаходячись в салоні автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , біля приміщення кафе «Будьмо», розташованого по вулиці Новоорловській, 16, у місті Дніпропетровську у ОСОБА_6 , раптово виник умисел на відкрите викрадення особистого майна потерпілого ОСОБА_14 який явно виходив за умови попередньої змови з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 - мобільного телефону «Верту», а також іншими невстановленими досудовим
слідством особами, направленої на вимагання майна потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , а також незаконного побавлення волі останніх, після чого, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи самостійно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості відкрито викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , який шляхом проникнення лівою рукою забрав з кармана брюк, а саме: мобільний телефон «Верту», ??чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 7000 доларів США, що на момент скоєння злочину, за курсом Національного банку України, становить 53900 гривень, яка в 172 разів перевищує неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян і є значним збитком, після чого викраденим майном потерпілого ОСОБА_14 . ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), що завдало значної шкоди потерпілому, кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вимагання майна ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , прибувши в район яхт клубу, розташованого по АДРЕСА_5 , в цей же день, тобто 21 квітня 2009 року о 19 годині 45 хвилин, зажадав від потерпілого ОСОБА_14 зателефонувати ОСОБА_13 і запросити ОСОБА_13 на зустріч у вказаному місці. Вказану вимогу ОСОБА_6 ОСОБА_14 виконав в зв`язку з застосуванням до останнього насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, а також висловлюванням раніше погроз вбивством в його адресу, внаслідок чого була придушена воля останнього до опору.
ОСОБА_13 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 щодо вимагання його майна, в той же день о 19 ??годині 55 хвилин на автомобілі «Тайота-Камрі» державний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, прибув в район яхт клубу, розташованого по вулиці Набережній Заводській, 2а, в місті Дніпропетровську, де ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , реалізовуючи умови попередньої змови на позбавлення волі потерпілих, діючи узгоджено в групі із ОСОБА_6 , не будучи повідомленими про злочинні наміри останнього, застосовуючи до ОСОБА_13 насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, придушуючи волю останнього до опору, виключаючи можливість потерпілого ОСОБА_13 здійснювати самостійні дії, тим самим позбавив його волі, посадили потерпілого ОСОБА_13 , за вказівкою ОСОБА_6 , в салон його автомобіля «Тайота-Камрі» державний номер НОМЕР_2 між ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , тим самим не даючи можливості потерпілому ОСОБА_13 вийти з автомобіля, за руль якого сів ОСОБА_19 , після чого прибули на косу річки Дніпро, розташовану по вулиці Набережній Заводській в місті Дніпропетровську.
Перебуваючи на косі річки Дніпро поблизу вулиці Набережна Заводська в місті Дніпропетровську, ОСОБА_18 , ОСОБА_20 діючи узгоджено зі ОСОБА_6 згідно відведеної їм ролі, а саме незаконного позбавлення волі, та інші невстановлені слідством співучасники злочину, які діяли узгоджено зі ОСОБА_6 на вимагання майна потерпілих, а ОСОБА_6 , не повідомляючи ОСОБА_18 та ОСОБА_20 про свої злочинні наміри, направлені на вимагання майна потерпілих, пересадили ОСОБА_13 з салону автомобіля «Тайота-Камрі» державний номер НОМЕР_2 в салон автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , де знаходились ОСОБА_6 , невстановлена слідством особа та потерпілий ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_6 з метою придушення волі потерпілого ОСОБА_13 до опору, висловив на адресу останнього погрози вбивством в разі невиконання вимог ОСОБА_6 , які потерпілий ОСОБА_13 сприйняв реально.
Після чого, ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_16 та зажадав від останнього під`їхати на косу річки Дніпро поблизу вулиці Набережна Заводська в місті Дніпропетровську. В той же день близько 20.00 години ОСОБА_16 за вказаною ОСОБА_6 адресою приїхав та за вказівкою останнього сів в салон автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , де знаходились ОСОБА_6 , невстановлена слідством особа, потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 21.04.2009 р. біля 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 на косі річки Дніпро поблизу вулиці Набережній Заводській в місті Дніпропетровську, знаходячись в салоні автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , реалізуючи умови попередньої змови з іншою невстановленою слідством особою, яка своєю присутністю забезпечувала реалізацію з боку ОСОБА_6 спільного умислу, направленого на вимагання майна потерпілих з погрозою вбивства та з метою залякування потерпілих, а також створення у них уявлення про реальність виконання погроз вбивством у разі непідкорення вимогам ОСОБА_6 , діючи за вказівкою останнього, умисно наніс потерпілому ОСОБА_13 не менше трьох ударів в область

обличчя і тулуба, чим заподіяв останньому фізичний біль. Безпосередньо після цього, ОСОБА_6 висловив на адресу потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вимогу передачи грошових коштів в сумі 840 000 гривен та з метою отримання грошових коштів змусив потерпілих написати розписки на вищезазначені суми.
Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у вимозі передачі чужого майна за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства до потерпілого, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, що в 302,5 разів перевищує неоподаткований податком мінімумів доходів громадян, кваліфіковані за ч.4 ст.189 КК України.
Окрім того, ОСОБА_6 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_13 , не повідомляючи про це інших співучасників злочину, 21 квітня 2009 року біля 20 годин 30 хвилин, на косі річки Дніпро поблизу вулиці Набережна Заводська в місті Дніпропетровську, знаходячись в салоні автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , став вимагати від потерпілого ОСОБА_13 , передати йому автомобіль «Тайота Камрі» державний номер НОМЕР_2 , що належить останньому.
ОСОБА_13 сприймаючи загрозу як реальну, так як раніше до нього застосовувалось насильство у виді нанесення побоїв, побоюючись за своє життя і здоров`я, підкорившись вимогам ОСОБА_6 передав останньому належний йому автомобіль:
- «Тайота Камрі» державний номер НОМЕР_2 ., вартістю 46 000 доларів США, що на момент скоєння злочину, за курсом Національного банку України, складає 354 200 гривень, яка в 1133 разів перевищує неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян і є великим розміром, в якому знаходився технічний паспорт на вказаний автомобіль на ім`я ОСОБА_13 .
Після чого ОСОБА_6 , надав вказівку ОСОБА_19 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 на незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_13 , сісти за кермо автомобіля «Тайота Камрі» державний номер НОМЕР_2 . з метою заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_13 , який сів за кермо автомобіля потерпілого ОСОБА_13 та попрямував за вказівкою ОСОБА_6 на стоянку на ж/м Тополь де залишив його, а ключі від автомобіля ОСОБА_13 , ОСОБА_19 віддав в цей же день ОСОБА_6 за вказівкою останнього.
Умисні дії ОСОБА_6 , виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, заподіявши великої матеріальної шкоди, кваліфіковані за ч.3 ст.289 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часу та місці, вступив в попередню змову зі ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , на незаконне позбавлення волі потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , не будучи при цьому обізнаним про спрямованість злочинних намірів ОСОБА_6 на вимагання майна потерпілих.
ОСОБА_18 , реалізовуючи умови попередньої змови, направленої на незаконне позбавлення волі потерпілих, 21 квітня 2009 року о 19 годині 30 хвилин діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , на автомобілі «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , під керуванням ОСОБА_6 , прибули до кафе «Будьмо» розташованого по вулиці Новоорловській, 16, у місті Дніпропетровську, після чого ОСОБА_6 , зателефонував потерпілому ОСОБА_14 , і запропонував останньому вийти з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_4 , для розмови. Потерпілий ОСОБА_14 , будучи введеним в оману і не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , залишив приміщення кафе «Будьмо», розташованого по вулиці Новоорловській, 16, у місті Дніпропетровську, і за вказівкою ОСОБА_6 , сів на переднє пасажирське сидіння у вказаний автомобіль.
В цей же час, співучасник злочину ОСОБА_18 , реалізовуючи умови попередньої змови, направленої на незаконне позбавлення волі потерпілих, будучи необізнаним про наміри ОСОБА_6 щодо вимагання майна потерпілих, знаходячись на пасажирському сидінні автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_21 , під керуванням ОСОБА_6 , розташованому за сидінням ОСОБА_14 , діючи узгоджено в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , вхопив потерпілого ОСОБА_14 передпліччям руки за шию, тим самим застосовуючи до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, придушивши волю потерпілого до опору і виключаючи можливість потерпілому ОСОБА_14 залишити салон автомобіля. В цей же час співучасник злочину
ОСОБА_19 , реалізовуючи умови попередньої змови, направленої на незаконне позбавлення волі потерпілих, будучи необізнаним про наміри ОСОБА_6 щодо вимагання майна потерпілих, знаходячись на пасажирському сидінні автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , під керуванням ОСОБА_6 , поряд зі співучасником злочину ОСОБА_18 , діючи узгоджено в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , застосував до потерпілого ОСОБА_14 насильство, а саме наніс удар по голові, важким предметом, вимагаючи від потерпілого не залишати салон вказаного автомобілю та не чинити опору діям співучасників, тим самим придушивши волю потерпілого ОСОБА_14 до опору і виключаючи можливість потерпілому ОСОБА_14 залишити салон автомобіля.
Тим самим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , діючи узгоджено в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 утримували потерпілого ОСОБА_14 в місці, яке він не мав змоги вільно залишити, хоча бажав цього, тобто незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_14 , забезпечуючи злочинні дії ОСОБА_6 , давши можливість безперешкодно проїхати в район яхт клубу, розташованого по АДРЕСА_5 .
В той же час, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вимагання майна потерпілих, не повідомляючи про дійсні наміри ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , прибувши в район яхт клубу, розташованого по АДРЕСА_5 , де продовжуючи здійснювати свій злочинний намір в цей же день, тобто 21 квітня 2009 року в 19 годин 45 хвилин ОСОБА_6 зажадав від потерпілого ОСОБА_14 подзвонити ОСОБА_13 під приводом невиконання зобов`язань за договором купівлі-продажу полістиролу бренд: XIFA сорт ZKF302 в кількості 34 тони від 25.12.2008 р. між фірмою «Феопріт» в особі ОСОБА_7 та ПП «АЛКОМ-М УКРАЇНА» в особі ОСОБА_16 і запросити останнього для зустрічі. ОСОБА_13 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 о 19 ??годині 55 хвилин на автомобілі «Тайота-Камрі» державний номер НОМЕР_2 , прибув в район яхт клубу, розташованого по вулиці Набережній Заводській, 2а в місті Дніпропетровську.
В цей же час ОСОБА_20 , ОСОБА_7 і невстановлені слідством співучасники злочину, реалізовуючи умови попередньої змови, направленої на незаконне позбавлення волі потерпілих, будучи необізнаним про наміри ОСОБА_6 щодо вимагання майна потерпілих, діючи узгоджено в групі із ОСОБА_6 , пересадили потерпілого ОСОБА_13 , за вказівкою ОСОБА_6 , в салон його автомобіля «Тайота-Камрі» державний номер НОМЕР_2 між ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , позбавивши можливості потерпілого ОСОБА_13 вийти з салону автомобіля, тобто утримували потерпілого ОСОБА_13 в місці, яке він не мав змоги вільно залишити, хоча бажав цього, тим самим незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_13 .
В той же час ОСОБА_19 , реалізовуючи умови попередньої змови, направленої на незаконне позбавлення волі потерпілих, будучи необізнаним про наміри ОСОБА_6 щодо вимагання майна потерпілих, діючи узгоджено в групі із ОСОБА_6 , сів за руль автомобілю «Тайота-Камрі» державний номер НОМЕР_2 , що належав потерпілому ОСОБА_13 , а співучасник злочину ОСОБА_18 , продовжуючи реалізовувати умови попередньої змови, знаходячись на пасажирському сидінні автомобіля «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , під керуванням ОСОБА_6 , розташованому за сидінням ОСОБА_14 , утримував потерпілого ОСОБА_14 передпліччям руки за шию, тим самим виключаючи можливість потерпілого ОСОБА_14 залишити салон автомобіля, тобто незаконно позбавив волі потерпілого ОСОБА_14 .
Після чого, продовжуючи реалізацію умов попередньої змови, ОСОБА_18 на автомобілі «Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , під керуванням ОСОБА_6 , незаконно утримуючи в салоні вказаного автомобілю потерпілого ОСОБА_14 , всупереч волі останнього; а також співучасники злочину ОСОБА_24 , ОСОБА_7 на автомобілі «Тайота-Камрі» державний номер НОМЕР_2 , що належав потерпілому ОСОБА_13 , під керуванням ОСОБА_19 , незаконно утримуючи в салоні вказаного автомобіля потерпілого ОСОБА_13 , всупереч волі останнього, 21.04.2009 року близько 20.00 год. прибули на косу річки Дніпро, розташовану по вулиці Набережній Заводській в місті Дніпропетровську.
В той же час, перебуваючи на косі річки Дніпро поблизу вулиці Набережна Заводська в місті Дніпропетровську, співучасники злочину ОСОБА_18 , ОСОБА_20 і невстановлені слідством співучасники злочину, діючи узгоджено з ОСОБА_6 згідно відведеної їм ролі у вчиненні злочину, а сааме незаконного позбавлення волі, пересадили потерпілого ОСОБА_13 з салону автомобіля «Тайота-Камрі» державний номер НОМЕР_2 в салон автомобіля

«Лексус GХ -470» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_22 , після чого ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_7 залишили місце злочину, а ОСОБА_19 за вказівкою ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 на незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_13 , «Тайота Камрі» державний номер НОМЕР_2 ., сів за кермо автомобіля потерпілого ОСОБА_13 та попрямував за вказівкою ОСОБА_6 на стоянку на ж/м Тополь де залишив його, а ключі від автомобіля ОСОБА_13 , ОСОБА_19 віддав в цей же день ОСОБА_6 за вказівкою останнього.
Умисні дії ОСОБА_25 , які виразилися у незаконному позбавленні волі, вчинені щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, суду пояснив, що приблизно на початку осені 2008 року вони з ОСОБА_26 обговорювали бізнес - проект і вирішили привезти з Китаю сировину. Вклали гроші в цей проект, але офіційно це ніяк не фіксувалося, так як відносини між ними були довірливі. Привезли з Китаю сировину з метою реалізації, оформили це все на фірму ОСОБА_26 , акціонером чи засновником являлась його дружина. Господарською діяльність займався ОСОБА_26 . Після, 2008 року почалась криза. У зв`язку з цим спав попит на дану продукцію, тому було вирішено з цієї продукції привезти готові вироби. Спільний знайомий ОСОБА_27 , який також знайомий з ОСОБА_28 , безпосередньо познайомив їх з ОСОБА_28 . ОСОБА_27 сказав, що є чоловік, який має цех в Дніпродзержинську і він може зробити з сировини готову продукцію і допомогти продати її. Після чого в офіс фірми «Феопріт» приїжджав громадянин ОСОБА_28 з ОСОБА_29 , обговорювали умови, строки і т.д. Після чого, ОСОБА_30 поставив продукцію. Коли прийшли до згоди були присутні ОСОБА_26 і він, тобто ті особи, які вкладали гроші. Всю продукцію, яка спочатку була в Дніпропетровську на складі, було перевезено на склад міста Дніпродзержинська в цех ОСОБА_28 . Він став потроху займатися виробництвом цієї продукції. В грудні підписали договір, його також підписували ОСОБА_30 і ОСОБА_28 , а старт виробництва пінопласту почався в кінці грудня перед Новим роком. Продукцію почали виготовляти, приблизно до весни. Далі, ОСОБА_29 повідомив що у нього є знайомий ОСОБА_31 , який має магазини будівельних матеріалів і що вони з ОСОБА_28 хочуть туди поставити продукцію, він погодився. На той момент думки про прибуток не було, потрібно було повернути ті гроші, які були витрачені на закупку сировини, так як через кризу було дуже важко. Тоді ОСОБА_28 почав поставляти уже готовий пінопласт до магазину ОСОБА_32 , це було приблизно три рази. Проблем з пінопластом ніяких не було і по якості та іншим моментам також. Йому відомо від ОСОБА_28 , що він декілька раз поставляв продукцію в магазин ОСОБА_32 . Було поставлено продукції приблизно на 80 тис. грн. Якусь частку грошей, дуже маленьку, ОСОБА_28 забирав у ОСОБА_32 , але їм її не привозив. Ця частка приблизно до 20 тис. грн. була витрачена на електроенергію і на зарплатню працівникам, які виготовляли цей пінопласт. Як вже потім вони дізналися, що частину грошей, приблизно 37 тис. грн., взяли ОСОБА_33 і ОСОБА_34 . Хто взяв іншу частину грошей вияснити не вдалося, це приблизно до 20 тис. грн. Після, ОСОБА_28 повідомив, що з першої партії вони розплатились, а з другої і третьої не розраховуються, і вони вирішили не зупиняти поставки поки не буде повернутий борг.
В кінці березня на початку квітня 2009 року до офісу приїхали ОСОБА_28 з ОСОБА_29 і повідомили, що є такий ОСОБА_33 і ОСОБА_34 , їх компаньйони і друзі, через яких і поставляли продукцію до магазину ОСОБА_32 і що 37 тис. грн. взяли вони. Він подзвонив ОСОБА_35 і повідомив, що являється господарем даної сировини і попросив пояснити що за ситуація виникла, і що вони взяли його гроші. Далі, ОСОБА_28 з ОСОБА_29 поїхали до офісу ОСОБА_36 , після цієї зустрічі ОСОБА_29 почав переховуватися. Після, зустрівшись з ОСОБА_37 , повідомив його, що пінопласт їх, про різницю в 20 тис. грн., та що він заборгував більше чим 37 тис. грн., на що ОСОБА_33 пообіцяв вирішити дане питання.
21.04.2009 року при дзвінках ОСОБА_35 він повідомляв, що зайнятий. Потім сам передзвонив і сказав, що ввечері буде вільний, і що можна зустрітися. Про це він повідомив на офісі ОСОБА_26 ,
21.04.20009 року він був на автомобілі «Камрі», це автомобіль ОСОБА_38 . Повідомивши про зустріч ОСОБА_26 , ОСОБА_39 і ОСОБА_40 . З ОСОБА_41 і з ОСОБА_42 зустрівся на пл. Островського біля Макдональдсу і поїхали на ж/м. Фрунзенський. Далі зустріли ОСОБА_43 з ОСОБА_44 . Привітавши ОСОБА_43 з днем народження пояснив, куди вони їдуть і що він хоче познайомити їх з бізнесменами, котрі приїхали з ОСОБА_45 . Поряд стояв автомобіль БМВ, таксі, він повідомив ОСОБА_46 і ОСОБА_47 , щоб вони сідали в ту машину. Тоді ОСОБА_48 сказав, що хоче обговорити з ним деякі питання по роботі. У зв`язку з тим, що в його машину всі не помістяться, так як на передньому сидінні було дуже багато документів, він попросив ОСОБА_40 пересісти в автомобіль БМВ. ОСОБА_30 сів до таксі з ОСОБА_49 , також там був водій таксі. ОСОБА_48 сів до автомобілю ОСОБА_50 і вони з ним під час руху авто розмовляли, автомобіль БМВ їхав за ними. В цей час зателефонував ОСОБА_33 і сказав,що він

знаходиться в кафе «Будьмо». Приблизно перед вул. Павлова зупинився і сказав водію ОСОБА_51 щоб той їхав в сторону центру і там почекали на них, а вони у трьох поїхали на зустріч з ОСОБА_37 в кафе «Будьмо». ОСОБА_33 вийшов з кафе у нетверезому стані і сів до їх автомобілю, та сказав їхати до річпорту, так як туди повинен під`їхати чоловік.

Приїхавши до річпорту, де стояв автомобіль БМВ біля основного корпусу і була якась «заворуха». ОСОБА_33 пропонував посидіти в тому кафе. Відмовившись, ми чекали на ОСОБА_13 приблизно хвилин 5-10.

Приїхав ОСОБА_34 . Вони вийшли з ОСОБА_41 з автомобіля. ОСОБА_33 не хотів виходити з машини, так як він з ОСОБА_52 спілкувався в телефонному режимі. ОСОБА_33 сказав їм щоб ми самі підійшли до нього і познайомились він пояснив ситуацію яка склалася щодо заборгованості. Далі, запитавши у ОСОБА_13 , чи візьме він до своєї машини хлопців, він погодився тільки сказав, що він напідпитку і щоб за кермо його авто сів хтось інший. Так як поряд стояв ОСОБА_53 , він і сів за кермо авто, а ОСОБА_30 та ОСОБА_54 пересіли в авто ОСОБА_13 . Він поїхав першим на своєму авто з ОСОБА_37 і ОСОБА_44 . Слідом, автомобіль Кемрі, в якому сиділи ОСОБА_34 , ОСОБА_54 і ОСОБА_30 . Кафе, до якого приїхали для розмов було зачинене і вони вирішили поговорити в машині. До нього в автомобіль пересів ОСОБА_34 , а ОСОБА_48 вийшов з машини де вони сиділи втрьох, після під`їхав ОСОБА_28 . Розмова в автомобілі була про пінопласт і була досягнута домовленість, що ОСОБА_33 і ОСОБА_34 кожний місяць будуть платити по 10 тис. грн. і закриють дану заборгованість. ОСОБА_33 говорив, що буде продавати заправку. Також він сказав, що приїде його знайомий друг і у нього будуть всі документи. Він комусь телефонував, після чого приїхав автомобіль, вони вийшли з автомобіля ОСОБА_50 , підійшли до того автомобіля. Він стояв трохи в стороні, ОСОБА_33 обняв чоловіка, який приїхав, взяв документи і потім вони знову повернулися до автомобіля «Тайота Прада», де він показав всі документи. До ОСОБА_13 і ОСОБА_36 ніяких дій насильницького характеру не вчинялося і нічого не крали. Ніяких ударів нікому не наносилось і ніякої крові також не було. З ОСОБА_37 зустрічались для повернення ключів від його автомобіля.

Також повідомив, що на період 2008-2009 року на фірмі «Феопріт» працював не офіційно, більш як інвестор, було укладено договір підряду, який також підписував ОСОБА_30 .

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, в порядку ст.63 Конституції України від дачі показів відмовився.
Після змінення прокурором обвинувального акту, обвинувачених ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 146 КК України було звільнено від кримінальної відповідальності і кримінальне провадження відносно них було закрито.
Незважаючи на повне не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх вина в інкримінованих їм злочинах, а саме ОСОБА_6 за ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146 КК України, повністю доведена і об`єктивно підтверджується зібраними і дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- свідченнями потерпілого ОСОБА_13 наданими в ході судового слідства, який пояснив, що 21.04.2009 року до нього зателефонував товариш і компаньйон - ОСОБА_33 і сказав, що їм потрібно зустрітися та попросив під`їхати в район річ порту на вул. Набережній. На той момент він не придавав цьому значення, тому що з ОСОБА_37 часто зустрічалися для обговорення різних питань.

Під`їхавши, став попереду автомобіля «Джип», і побачив як з автомобіля «Лексус» вийшли дві особи і направились в його сторону. То були ОСОБА_55 і ОСОБА_53 і перегородивши йому шлях, зупинився автомобіль сріблястого кольору БМВ. Чоловік, який підійшов з «Лексусу», як тепер йому стало відомо, то був ОСОБА_55 , почав йому говорити: «Не смикайся. Стій на місті». З ОСОБА_41 ніякої розмови не було. З автомобіля БМВ також вийшли хлопці і підійшли до нього, як стало потім вдоїмо це були ОСОБА_30 , ОСОБА_54 , водій, і невідомий чоловік. Його розвернули обличчям до автомобіля, відкрили двері, і допомогли сісти до власного автомобілю, тобто нахилили голову і направили вперед. На водійське сидіння сів ОСОБА_53 , зліва був ОСОБА_30 , з правого боку Єршов, попереду сидів незнайомий чоловік. Вони поїхали в сторону ж/м. Красний камінь, в кінець Коси і зупинились. Йому допомогли перейти з власного автомобіля «Тайота Камрі» до автомобіля «Лексус» і посадили в машину посередині. Попереду, на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_33 , а на водійському сидінні сидів ОСОБА_55 . Відбулась розмова, суть якої полягала в тому, що за думкою ОСОБА_56 , вони йому заборгували гроші за кредит, отриманий фірмою «Автогаз» в банку ОСОБА_57 . На що він повідомив, що у фірми «Автогаз» дійсно маються якісь відносини, але вони стосуються тільки банку, тобто тільки юридичних осіб і що особисто він нічого ОСОБА_28 не заборгував. Це продовжувалось хвилин 10-15. ОСОБА_55 сказав, що почекаємо. Потім під`їхав ОСОБА_28 , він сів зліва від нього, розмова продовжувалась. Цю розмову вів більше ОСОБА_55 . Знову повторилися його вимоги. Після, ОСОБА_55 сказав чоловікові, який

сидів з правого боку від нього: «Заспокой його». Чоловік з права наніс йому декілька ударів. Удар прослизнув по обличчу і ще один був нанесений зверху, в районі спини. Ройзін відразу сказав: «Припиніть цю справу. Що ви хочете, які ваші вимоги?» Після цього ОСОБА_55 пояснив, що потрібно написати розписки, дав аркуші, ручки і сидячи на своїх місцях, вони почали писати ці розписки. Суть розписок полягала в тому, що вони з ОСОБА_37 заборгували по 840 тис. грн. кожний на користь ОСОБА_28 . Розписки писались на ім`я ОСОБА_28 під диктовку ОСОБА_55 . Наступні розписки написали на власні автомобілі «Камрі», і на автомобіль Ройзіна «Лексус». Суть також зводилась до того, що вони передають автомобілі у безоплатне користування на користь ОСОБА_28 . Після цього, пройшов ще деякий час, ОСОБА_55 виходив і його не було 20-30 хвилин. Потім під`їхав автомобіль ОСОБА_36 , його до цього часу не було.
ОСОБА_55 сів знову до них, у свій автомобіль і повідомив, що вони можуть забрати необхідні речі зі своїх автомобілів. Він забрав зі свого автомобіля «Тайота Камрі» частину документів, які знаходились у невеличкій книжечці для документів: тех. паспорт, права, медична довідка і інше. Тех. паспорт віддав ОСОБА_55 за його вимогою. Ройзін забрав з «Лексуса» спортивну сумку, він туди складав якісь речі. Потім ОСОБА_53 зі ОСОБА_55 про щось розмовляли, і після цього за його автомобіль сів ОСОБА_53 , за автомобіль ОСОБА_36 сів ОСОБА_30 , а їх посадили в автомобіль ОСОБА_28 . Спочатку з Коси поїхали їх автомобілі: «Джип» ОСОБА_55 , «Лексус» і «Тайота Камрі», а через деякий час, можливо через 5-7 хвилин поїхали і вони. ОСОБА_28 їх довіз до вулиці Шмідта, повернув на проспект, там вони вийшли і роз`їхались далі.
Розмов з приводу пінопласту, заборгованостей перед ОСОБА_28 не чув. Коли до нього почали застосували вплив і почали наносити удари, ОСОБА_28 сидів поруч з лівого боку. Розписки, які писали, всі віддали ОСОБА_55 . Також повідомив, що в той день, коли все відбувалось, він знаходився у тверезому стані. На ОСОБА_58 він бачив ОСОБА_55 , ОСОБА_28 , ОСОБА_40 , ОСОБА_43 , ОСОБА_59 , ОСОБА_39 , водія ОСОБА_60 і невідомого чоловіка.
До зустрічі на Косі йому телефонував ОСОБА_28 і говорив з приводу ситуації з магазином, що його забирає банк, у зв`язку з тим, що кредит не виплачується. Він йому запропонував зустрітися разом з ОСОБА_29 . В трьох вони зустрічалися тільки один раз. ОСОБА_28 телефонував йому не часто.
- -свідченнями потерпілого ОСОБА_14 наданими в ході судового слідства, який пояснив, що 21.04.2009 року йому зателефонував ОСОБА_29 , щоб позичити грошей, який являється працівником фірми, та з яким вони давно знайомі. Відмовивши, взяв трубку невідомий чоловік, представився ОСОБА_27 і сказав, що хоче зі мною зустрітися з приводу ОСОБА_29 і його заборгованості, яку він забрав. Повідомивши, що бажання зустрічатися немає, але якщо є необхідність, то він може під`їхати в район автовокзалу. Приблизно через пів години, під`їхав автомобіль «Лексус», з нього вийшов незнайомий чоловік, сів до нього в автомобіль і чоловік повідомив, що ОСОБА_29 заборгував йому гроші, забрав його товар, а гроші за товар отримав він. На що він йому пояснив, що якось приїхав на фірму «Автогаз» до ОСОБА_13 , і став свідком розмови про те, що ОСОБА_29 обіцяв повернути ОСОБА_61 гроші, а грошей у нього не було. ОСОБА_29 говорив, що побудував якусь лінію виробництва, пояснив, що зараз дуже важко з реалізацією, і як тільки він реалізує товар віддасть гроші. На що він запропонував йому знайомого, який займається будівельними матеріалами і що зможе допомогти з реалізацією. ОСОБА_29 погодився, і зателефонувавши ОСОБА_62 , домовились щодо реалізації. Товар ОСОБА_63 відвозили ОСОБА_29 чи ОСОБА_28 . По реалізації ОСОБА_31 зателефонував йому і віддав гроші, які він передав ОСОБА_61 , тим самим закрив заборгованість ОСОБА_29 перед ОСОБА_52 .
21.04.2009 року знаходячись з товаришем в ОСОБА_64 почав йому дзвонити від самого ранку. Дзвінки були і до цього. Він просив про зустріч, але з приводу чого не говорив, тільки сказав, це займе 1-3 хвилини, йому потрібно тільки щось уточнити. Після повернення з ОСОБА_65 , знову зателефонував ОСОБА_55 і просив про зустріч. Зустрівшись в кафе «Будьмо»,
автомобіль ОСОБА_55 стояв приблизно у 50 метрів від більярдного. Підійшовши до автомобіля, відчинив передні двері, і сів до машини. Що позаду сиділи двоє людей він не бачив. На теперішній час він впізнав тих чоловіків, то були ОСОБА_48 і ОСОБА_53 . ОСОБА_48 обхватив його шию, а ОСОБА_55 заблокував його ноги. Чоловік, який сидів позаду з лівого боку, вдарив по його голові мобільним телефоном. Далі, ОСОБА_55 його обшукав, забрав телефон «Верту», який знаходився в правому кармані брюк, і заблокував двері. Двері автомобіля відчинити він не зміг, так як не міг дотягнутися до ручки дверей, у зв`язку з тим, що його тримали за шию.
ОСОБА_66 завелась, проїхали приблизно 500-1000 метрів. В автомобілі знаходились невідомі особи, крім ОСОБА_55 . ОСОБА_55 вийшов з автомобіля, відчинив багажник, дістав звідти накидку і накрив його нею. Потім знову сів за руль машини і вони поїхали. Таким чином проїхали до перехрестя пр. Пушкіна та вул. Робоча. Рука ОСОБА_59 знаходилась на його шиї, накидка була великого розміру і знаходилась на його голові, її ніхто не придержував. Він гадав,
що ці хлопці щось переплутали, так як у нього не було ніяких проблем і що він нікому нічого поганого не робив. Він почав їм говорити, що давайте повернемося до нормального життя і нормально поговоримо. На що ОСОБА_55 весь час відповідав: «Сиди поки живий».
Доїхавши до пр. ОСОБА_67 , ОСОБА_55 наказав зателефонувати по гучному зв`язку ОСОБА_61 і запросити його на зустріч. Виконавши вимогу ОСОБА_55 , запросив ОСОБА_13 до річпорту. В цей час ОСОБА_55 постійно з кимось розмовляв по телефону, давав комусь якісь розпорядження. Все відбувалось дуже швидко, він думав, що це якась страшна організація. Коли приїхали до річпорту, автомобіль ОСОБА_55 став не в річ порту, а проїхав в сторону ж/м. Червоно Каменя за міст. Коли зателефонував ОСОБА_34 і сказав, що знаходиться в річпорту і його не бачить, та на гучному зв`язку повідомив, щоб він проїхав трохи далі. В цей час ОСОБА_55 давав вказівки по телефону водію автомобіля «БМВ» перекрити «Тойоті» виїзд. ОСОБА_55 зняв з його голови накидку і він чітко бачив як під`їхав ОСОБА_34 , як йому перекрив виїзд автомобіль БМВ, як ОСОБА_13 проштовхали в задні двері автомобіля. Хто проштовхував не бачив, так як на вулиці було темно. Знову накинули накидку на його голову і вони всі поїхали в сторону ж/м. Червоний Камінь.
Доїхавши до ОСОБА_68 , повернули направо і проїхали майже до кінця Коси, залишилось можливо метрів 30. На ОСОБА_69 привели в автомобіль ОСОБА_55 , посадили посередині на заднє сидіння. Позаду сидів ОСОБА_48 , посередині сидів ОСОБА_34 . І потім почалась розмова зі ОСОБА_55 про те, що існує заборгованість, що ОСОБА_29 заборгував гроші, але за нього борг будуть віддавати вони. Розмова також йшла про те, що в «Автогаза» є кредит, що в цьому кредиті приймають участь ОСОБА_28 і ОСОБА_29 . ОСОБА_28 він не знав взагалі і до цього часу не зустрічався з ним жодного разу. Далі, чекали ОСОБА_28 для того, щоб вияснити ці стосунки. ОСОБА_55 його викликав і через 15-25 хвилин він з`явився.
Коли ОСОБА_28 сів до машини, перше, що він в нього запитав, чи знайомі вони, на що він відповів, що ні. Запитав чи заборгував він йому щось, він говорив, що ні. Запитавши у ОСОБА_55 : «Що він тут робить?», на що він відповів: «Сиди мовчи».
До цього у ОСОБА_13 також з`ясовували за кредит. ОСОБА_34 від цього відмовлявся і сказав, що він зустрічався з ОСОБА_29 і ОСОБА_28 , і що ОСОБА_29 забрав всі гроші по цьому кредиту. ОСОБА_55 сказав щось невідомому чоловікові і ОСОБА_13 декілька рази ударили. Хто наносив йому удари сказати не може. Далі, ОСОБА_55 наказав, їм написати розписки на ім`я ОСОБА_28 про те, що вони заборгували по 840 тис. грн. кожний, і відчувши погрозу, ОСОБА_34 написав розписку про те, що він зобов`язується закрити кредит з приводу залогового магазина ОСОБА_28 , а він написав гарантійну розписку про те, що це гарантує. Його автомобіль знаходився на ОСОБА_70 біля більярдного клубу. Ключі знаходились при ньому, і він їх передав ОСОБА_55 , який вийшов з автомобіля і був відсутній хвилин 40. Після цього він з`явився в автомобілі вже з документами в руках. Він відсортував документи, що йому потрібно, а що ні і повернув йому. ОСОБА_55 сказав, що вони мають можливість забрати потрібні речі зі своїх автомобілів. У його авто була велика спортивна сумка. Коли дозволи вийти з машини, він забрав частину своєї документації, деякі речі. Після цього ОСОБА_55 сказав йому і ОСОБА_61 сісти в автомобіль ОСОБА_28 , а йому дав наказ не виїжджати раніше 20 хвилин після їхнього від`їзду. ОСОБА_55 розвернув його автомобіль і сказав невідомим людям сісти за руль і потім вони поїхали. Почекавши деякий час, вони також виїхали з ОСОБА_68 , доїхали до перехрестя вул. Шмідта та пр. Карла Маркса, пересіли з ОСОБА_52 в таксі і роз`їхались по домам.
В той день спиртні напої не вживав, так як майже весь час був за кермом свого автомобіля. Можливо в цей день і спілкувався з ОСОБА_52 , але не пам`ятає. Від ОСОБА_13 не чув запаху алкоголю. Коли виходив з кафе «Будьмо» до ОСОБА_55 , то сів в автомобіль «Лексус».
У його автомобілі знаходився пістолет марки «Форд». Коли було дозволено забрати зі свого авто речі пістолету в машині не було. Також було викрадено сумку «Лексус», в якій знаходилось: буксирувальний трос, силові дроти підзарядки. Через деякий час йому зателефонували працівники розшуку з області і сказали під`їхати на ж/м. Тополь і попросили взяти другий комплект ключів, якщо є. Приїхавши, на зупинці стояв його автомобіль. Працівники попросили її відчинити, і між сидіннями у підстаканнику лежав тех. паспорт на автомобіль.
Коли ОСОБА_30 сідав до його автомобіля він знаходився десь поруч, тому що ходив біля машини, забирав деякі свої речі. Відстань була невелика, стояв його автомобіль, автомобіль ОСОБА_13 , ОСОБА_28 , до якого вони потім сіли, і трохи далі стояв автомобіль ОСОБА_55 . Автомобіль «БМВ» він не бачив. В той час, коли він забирав зі свого автомобіля речі, знаходилось багато невідомих людей, але на даний час, знаючи цих осіб зміг декількох назвати: в метрах 5-6 від нього знаходився ОСОБА_30 , ОСОБА_53 за кермом автомобіля ОСОБА_13 , ОСОБА_28 .
Розмови про те, щоб ОСОБА_55 просив ОСОБА_39 і ОСОБА_40 відвезти їх автомобілі не чув. Зі сторони ОСОБА_28 ніяких вимог з приводу написання розписок і вимагання грошей не було. Текст розписок диктував ОСОБА_55 на ім`я ОСОБА_28 . Розписки забрав ОСОБА_55 .
Починаючи з кафе «Будьмо» і закінчуючи ОСОБА_71 , можливості встати і піти не було. При знайомстві зі ОСОБА_55 , він йому представився ОСОБА_27 , якому ОСОБА_29 заборгував приблизно 37 тис. грн. ОСОБА_55 не уточнював чи були це його особисті гроші, чи гроші якогось підприємства. З кафе «Будьмо» виходив без верхнього одягу, куртка залишилась в кафе. Коли були на ОСОБА_58 , в машині ОСОБА_13 їхало 4 чоловіка: ОСОБА_54 , ОСОБА_30 , ОСОБА_53 , невідомий чоловік, у його машині їхали ОСОБА_55 і ОСОБА_48 і в машині ОСОБА_60 водій. Їх всіх він впізнав вже пізніше, крім ОСОБА_55 . Більше нікого не бачив. Всю дорогу ОСОБА_55 комусь по телефоні докладав про все, що відбувається: дії, маршрути. Розмови про грошові кошти не було. На ОСОБА_58 знаходились приблизно чотири години. Крім ОСОБА_55 і ОСОБА_28 не спілкувався ні з ким.
ОСОБА_55 розмовляв і конкретно давав команди водію ОСОБА_60 . Попова він сприймав як особу, яка знаходиться в групі, якою керує ОСОБА_55 .
- свідченнями свідка ОСОБА_72 , який в ході судового слідства, суду пояснив, що будучи працівником кримінального розшуку здійснював оперативний супровід по кримінальній справі відносно ОСОБА_56 та інших обвинувачених, приймав участь у всіх слідчо-оперативних заходах: затримання ОСОБА_56 , його допиті, проведення огляду квартири в якій він на той період проживав.

ОСОБА_56 затримали на ж/м Перемога по пр. Героїв, в той момент, коли він виходив з нього. В затриманні приймав участь він, працівники кримінального розшуку обласного управління ОСОБА_73 , інших осіб не пам`ятає. ОСОБА_55 поводив себе як особа, яка скривалась від правоохоронних органів, він намагався чинити опір та втекти. Йому одягли наручники, доставили в ОСОБА_74 райвідділ слідчому ОСОБА_75 . Відносно ОСОБА_56 ніяких ні фізичних, ні психологічних дій не вчинялося. Кожного обвинуваченого затримували з його участю. До інших обвинувачених також не застосовувалось ніяких дій ні психологічного, ні фізичного характеру.

Огляд квартири проводив він спільно з працівниками СБУ в присутності хазяїна квартири ОСОБА_76 з письмової згоди і двох понятих. В ході огляду було вилучено пакет з автомобільними комплектуючими, щітки, миючі засоби, ганчірки, мобільний телефон, копії розписок і посвідчення працівника прокуратури на ім`я ОСОБА_56 з фотокарткою, ключі від автомобіля Мерседес, який стояв біля будинку. Все, що вилучалось повинно відповідати протоколу огляду, який знаходиться в матеріалах справи. Понятими були чоловік і жінка, які були сусіди ОСОБА_76 , вони були присутні з початку огляду квартири. Квартиру відкрив ОСОБА_77 своїми ключами, всі разом зайшли і приступили до огляду. Згоду на огляд квартири ОСОБА_77 писав перед тим, як ми зайшли до квартири. Ключі від даної квартири були при ОСОБА_55 в момент його затримання. Коли було встановлено, що ОСОБА_55 проживав в даній квартирі, вони викликали власника квартири, передали йому ці ключі і ОСОБА_77 відчинив двері. В момент проведення огляду ніяких доповнень та заперечень від понятих та власника квартири не поступало.

Відносно ОСОБА_56 не проводилось ним ніяких негласних розшукових дій і про такі факти йому нічого не відомо. З приводу операторів, якими користувався ОСОБА_55 , була проведена виїмка трафіку мобільних переговорів, але на той момент він поміняв всі телефони і говорив виключно з матір`ю по купленій окремо картці.

Через день-два після огляду квартири йому зателефонував слідчий і сказав, що приходила мати ОСОБА_56 і приводила з собою одну поняту, яка написала скаргу, про те, що із-за її присутності при даному огляді постраждала невинна особа. По даному питанню його опитували близько 15 разів Обласна прокуратура, Управляння внутрішньої безпеки України. Ніхто протиправних дій з його боку не виявив. Протокол огляду складався безпосередньо в квартирі. Вилучені речі виносили на кухню, коли вони були належним чином запаковані і коли протокол огляду був складений повністю він його зачитав понятим. Власник квартири був присутній при огляді весь час. Вилучені речі після, відвезли до Ленінського райвідділу. Посвідчення знаходилось зверху на серванті разом з ключами від автомобіля і тех. паспортом. Гроші, які були в квартирі особисто він в руки не брав. Вони не вилучались по тій причині, що, можливо, ОСОБА_77 сказав, що то його гроші.

В ході слідства, при знайомстві з ОСОБА_42 , його процесуальний статус був - свідок. З ОСОБА_42 зустрілись біля Ленінського райвідділу, він приніс документи, які підтверджують побої і пояснив, що це з ними зробили особи від ОСОБА_56 за те, щоб він відмовився від своїх показів. ОСОБА_40 не затримували, він прийшов сам.

При огляді машини «Лексус» на пр.Свободи, 160 він був присутній. Білоусова ОСОБА_78 являється хазяйкою «Лексуса» по тех. паспорту, а ОСОБА_79 її чоловік. Після вилучення автомобіля, ОСОБА_26 і ОСОБА_26 приїздили до райвідділу. До вилучення автомобіля він їх не бачив. Хазяїна СТО ОСОБА_80 пам`ятаю так як він був присутній при проведенні огляду. Після огляду автомобіль був поставлений до Ленінського райвідділу в той же день.

- свідченнями свідка ОСОБА_81 , який в ході судового слідства, суду пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_33 з приводу реалізації пінопласту, який він реалізовував і гроші повертав ОСОБА_35 . Дана продукція була не якісна, і він розрахувався з ОСОБА_37 , але більше цю продукцію не приймав. З ОСОБА_37 він знайомий приблизно з 2003-2004 року, з ОСОБА_55 раніше зустрічався біля ОСОБА_82 , з приводу того, щоб повернути гроші за продукцію, яку поставив ОСОБА_33 . ОСОБА_55 мотивував це тим, що між ними був чоловік, якого звали ОСОБА_83 , який займався цією продукцією. Цей ОСОБА_83 заборгував ОСОБА_55 гроші і тому гроші потрібно віддавати йому, тобто ОСОБА_55 .

Товар реалізував у м. Дніпродзержинську в роздріб. Коли ОСОБА_35 повертав гроші у нього не було ніяких претензій. Ніякого відношення до боргів ОСОБА_84 не має.

Приїхавши на зустріч з ОСОБА_55 там був ще один чоловік. Вони сказали, що ті гроші належать їм. Він їм сказав, що домовленість була з ОСОБА_37 , тому гроші він буде віддавати йому. Ніяких претензій не було. Фірма «Феопріт» йому невідома. З цими особами у нього не було ніяких розмов про цю фірму.

ОСОБА_85 йому відомий, він приїздив з ОСОБА_86 . Ніяких грошових коштів ні ОСОБА_28 , ні ОСОБА_87 не давав. Товар йому поставлявся з густиною 15. Був не брак, а погана густина матеріалів.

Договору про поставку даного товару не було, ОСОБА_83 привозив тільки накладну. Договір з ОСОБА_37 був в усній формі. Привезений товар не відповідав технічним даним. По даному товару від покупців не було письмових претензій і він також письмових претензій нікому не пред`являв. З ОСОБА_37 розраховувався готівкою. Передача грошей ніяк не оформлялась.

- свідченнями свідка ОСОБА_88 , який в ході судового слідства, суду пояснив, що ОСОБА_55 є брат його дружини. Із присутніх в залі суду йому також знайомі ОСОБА_53 , ОСОБА_30 , потерпілі не знайомі. Автомобіль «Лексус» він побачив вперше восени 2008 року , ОСОБА_55 приїжджав показував його, інколи на ньому підвозив, а належить він ОСОБА_89 . Разом з дружиною вони давали долю грошей, приблизно 75 тис. гривень на покупку цього автомобілю, і ОСОБА_10 35 тис. Оглядав автомобіль, коли передавали гроші ОСОБА_26 . В багажнику знаходилась 2 буксировочні троси чорного та оранжевого кольору, сумка з автомобільними аксесуарами з надписом «Лексус» чорного кольору. Автомобіль покупали для перепродажу. В салоні пледів та килимів не було. Білоусова, власниця автомобіля, на момент продажу не приїхала, а приїхав її чоловік для отримання грошей. Автомобіль до цього знаходився в автосалоні на Донецькому шосе. Їздив на ньому не багато. ОСОБА_55 їздив на автомобілі «БМВ» 7 моделі. Останній раз бачив « ОСОБА_90 » в травні 2009 року. ОСОБА_26 не знає, і ні разу не бачив. Передачу грошей здійснювала ОСОБА_10 . А він з дружиною не їздили оформляти купівлю-продаж. Який був пробіг в автомобілі не дивився, але потрібно було полірувати, встановлювати ксенонові фари. Це робив ОСОБА_55 на СТО на ж/м. Парус у знайомого. Дружина зверталась до РВ з заявою про повернення автомобіля, надавала генеральну довіреність, але результатів немає. Договір купівлі продажу складений не був, а була генеральна довіреність. Власником на даний момент є ОСОБА_91 , але гроші їй передані, розписки про отримання грошових коштів немає, так як ОСОБА_55 завірив, що це його друг і він йому довіряє. Рябозад не була присутня при огляді автомобіля так як в неї грудна дитина. Щодо золотого годинника та ланцюжка, ОСОБА_55 брав їх поносити, а зараз вони повернуті йому під розписку.

- свідченнями свідка ОСОБА_92 , яка в ході судового слідства суду пояснила, що 06 серпня 2009 року була присутня при огляді квартири на АДРЕСА_6 . ЇЇ запросив співробітник міліції та хазяїн квартири бути присутньою при обшуку житла де проживав орендар ОСОБА_55 , вони зайшли на кухню там сидів сусід ОСОБА_93 , речі вже знаходились в кухні в поліетиленових пакетах, описували банковськи картки, телефони, посвідчення прокурора на ім`я ОСОБА_55 , ланцюжок с хрестиком, барсетка, окуляри, книга записів, ключі від автомобіля та інше. Ордер на обшук не бачила. Раніше в правоохоронні органи з будь якими заявами чи скаргами не зверталась. Протокол обшуку підписувала, зауваження було щодо відсутності ордеру на обшук. Ключі, які виявили в квартирі при обшуку були від автомобіля, який стояв навпроти її вікна «Мерседес», в протоколі огляду не відобразили її зауваження та не відреагували на них. Після проведення обшуку приходив співробітник міліції, відбирав пояснення. З ОСОБА_55 адвокатами спілкувалась щодо обшуку. Про те, що ОСОБА_77 надає квартиру в оренду їй відомо не було. Обвинуваченого ОСОБА_55 ніколи не бачила. З ОСОБА_94 познайомилась вже в суді, раніше її не бачила. Обшук проводився приблизно 30-40 хвилин. На час обшуку ОСОБА_93 завжди знаходився поряд, нікуди не виходив, на стан здоров`я не скаржився. Підпис в протоколі обшуку ставила вона, ОСОБА_93 підписував і ОСОБА_77 . Щодо порушень в ході обшуку зауважень не робили крім відсутності ордеру на обшуку. Щодо написання нею 5 скарг-заяв про порушення ведення обшуку, писала їх за проханням адвокатів. Підписувала протокол обшуку речей. ОСОБА_77 повідомив, що коли приїхав до квартири то співробітники міліції там вже були, зайшли без нього, а ключі взяли у ОСОБА_55 . Речі які знайшли, ОСОБА_77 повідомив, що все належить орендарю ОСОБА_55 . Після завершення обшуку ключі залишились у співробітників міліції, їх не описували. Крім кухні нікуди не ходила, ОСОБА_93 теж весь час на протязі обшуку був в кухні. Після обшуку пішла вона, потім ОСОБА_93 , а ОСОБА_77 залишився з співробітниками міліції.

- свідченнями свідка ОСОБА_95 , який в ході судового слідства суду пояснив, що працює охоронцем на автомобільній стоянці ПП «Старосельський», за адресою: вул. Комбрига Петрова, 34, м. Дніпропетровськ. Працює доба через три , в травні 2009 року заступив на цілодобове чергування на охорону території вказаної стоянки. Коли прийняв зміну у охоронця ОСОБА_96 , то звернув увагу, що на стоянці появився новий автомобіль «Тойота Камрі» джип д.н. НОМЕР_3 , вказаний автомобіль був записаний в книгу боржників, також був записаний автомобіль «Лексус» джип д.н. НОМЕР_4 , але автомобіля на стоянці не було. Вищевказаних автомобілів на минулій зміні не було, і це означало що за три дні поки він був після доби, вказані автомобілі хтось поставив на стоянку. Коли він поцікавився у ОСОБА_97 де автомобіль «Лексус» та чому в боржниках, то ОСОБА_98 повідомив, що його забрали і тоді запис з журналу боржників він видалив. Після чого, ОСОБА_97 пішов, а він продовжив роботу. В цей день на територію стоянки заїхав автомобіль джип іноземного виробника чорного кольору, стекла автомобіля тоновані, хто знаходився за кермом, не бачив. З боку передньої пасажирської двері автомобіля вийшов раніше не знайомий чоловік, середнього зросту, на вигляд років 30, підійшов до нього та поцікавився скільки він заборгував за стоянку автомобіля «Тойота Кемрі» д.н. НОМЕР_3 , розрахувавшись, він поїхав, а автомобіль джип поїхав за ним. Більш вказані автомобілі на стоянці не з`являлися.
- свідченнями свідка ОСОБА_99 , який в ході судового слідства суду пояснив, що співробітники міліції запропонували йому прийняти участь при проведення огляду за місцем мешкання ОСОБА_55 , на якого в УСБУ було декілька заяв щодо протиправних його дій. Приїхавши за адресою АДРЕСА_6 з ОСОБА_100 та ОСОБА_101 , проводився обшук за участю двох понятих. Вищевказана квартира не була власністю ОСОБА_55 , але хазяїн квартири відкрив двері та написав заяву, що він не проти огляду квартири Все що вилучалося, заносилось у протокол огляду і підписувалося понятими. При обшуку та огляду автомобіля ОСОБА_55 участь не приймав. Вилучались документи, посвідчення співробітника прокуратури, більш детально не пам`ятає. Огляд проводив ОСОБА_102 . Поняті не відлучались, на стан здоров`я не скаржились. Від присутніх ні яких зауважень не надходило. В ході огляду особисто він візуально оглядав речі. Про те що квартира не належить ОСОБА_55 було відомо. Шукав понятих ОСОБА_102 . Більш точніші відповіді та точнішої інформації в судовому засіданні свідок надати не зміг, пояснивши що пройшло багато часу і він не пам`ятає, але підтримує всі покази які надавав раніше.

- свідченнями свідка ОСОБА_103 , який в ході судового слідства суду пояснив, що він був присутній при обшуку житла де мешкав ОСОБА_55 . Понятих запрошував ОСОБА_102 , похилого віку жінку та чоловіка. Квартиру відкрив хазяїн квартири. З боку власника квартири заперечень щодо огляду не було. З боку понятих заперечень теж не надходило. Протокол складав ОСОБА_102 . Що точніше вилучалось не пам`ятає, але пам`ятає, що було посвідчення. На стан здоров`я скарг з боку учасників огляду не було. При огляді були присутні він, ОСОБА_104 , ОСОБА_102 і два понятих. Це була однокімнатна квартира. Грошові кошти були чи ні не пам`ятає. Поняті з протоколом огляду ознайомлювались. В інших слідчих діях участь не приймали. Послідовність вилучення речей не пам`ятає. Потерпілі, присутні в залі суду, йому не відомі, раніше їх не бачив. Більш точнішої відповіді та точнішої інформації в судовому засіданні свідок надати не зміг, пояснивши що пройшло багато часу і він не пам`ятає, але підтримує в повному обсязі покази, які надавав на досудовому слідстві.

- свідченнями свідка ОСОБА_105 , який в ході судового слідства суду пояснив, що по даній кримінальній справі йому нічого не відомо. Квартира по АДРЕСА_6 належить йому. Його викликали по телефону працівники міліції і попросили підійти в квартиру, яку він здає в оренду так як квартирант був затриманий і працівникам міліції потрібно було оглянути квартиру. Повідомивши, що не маю ключей від даної квартири, на що працівники міліції повідомили, що мають ключі і що він повинен приїхати та сказати де знаходяться його речі, а де його орендаря ОСОБА_55 , який мешкає в його квартирі приблизно 3 місяці.
Підійшовши до будинку, побачив що, працівників було двоє, вони показали свої посвідчення. Крім посвідчень у їх руках нічого не було. Зайшли до квартири то він повідомив, що його речей крім меблів немає в цій квартирі. Далі, його запросили на кухню, дали папери та ручку і сказали написати історію їх знайомства. Підказали на кого писати даний документ. Написавши, вони зайшли до кімнати, на серванті лежало декілька папок, лежав золотий ланцюжок з хрестиком, мобільні телефони, 400 грн. і посвідчення, працівники міліції його показали, там був чоловік у прокурорській формі. У посвідченні лежало 5 фотокарток на одному листку і було видно що одна фотокартка була вирізана. Далі, він сидів на кухні, а працівники міліції все оглядали.
Згоду на проведення огляду квартири давав добровільно і ніякого впливу до нього не застосовувалося.
Після проведення обшуку, працівники міліції йому дали ключі від квартири і 400 грн. При огляді квартири спочатку були присутні двоє працівників, а потім десь через годину підійшов третій. Коли всі речі були на кухні, його поросили покликати понятих. Він покликав сусіда і спустився нижче на поверх, там проживала жінка, яка була головною по даному під`їзду, і попросили її бути понятою. Інші два працівники знаходились в той час в квартирі самі приблизно 15 хвилин.
Працівники міліції приносили багато речей на кухню, клали їх на стіл, описували, фотографували, потім все зачитували понятим. Йому давали підписати документ про відповідальність. Все що зачитували, відповідало дійсності.
Ввечері того ж дня йому зателефонувала мати ОСОБА_55 і попросила підійти до будинку. Як вона його знайшла, не знає. З нею був також адвокат, який попросив його описати все те, що відбулося. Заяву про те, що огляд в квартирі проводився з порушенням норм КПК, не писав.
Поняті ставили свої підписи в його присутності. Писав один документ на кухні, потім документ адвокату.
Працівники міліції не говорили звідки вони взяли його номер телефону. Коли підходив до будинку, біля під`їзду стояв «Мерседес», але до нього не підходили. А коли ввечері приходив до матері і адвоката ОСОБА_55 , то машини там не було.
Квартиру відчиняли працівники міліції. При ньому понятим працівники міліції не давали на огляд папери, які знаходились в папках. При огляді квартири один з працівників міліції сказав, що оглядав комору і знайшов там куртку, в якій були документи на «Лексус».
Більш детальніших показів я надати не можу у зв`язку з тим, що пройшло доволі багато часу.
- свідченнями свідка ОСОБА_106 , яка в ході судового слідства суду пояснила, що в жовтні 2008 року до неї приїхав брат ОСОБА_107 з матір`ю з пропозицією купити автомобіль «Лексус», оглянувши даний автомобиль, вони погодились його купити з подальшим перепродажем. В листопаді 2008 року її матір з братом поїхали віддавати гроші за автомобіль ОСОБА_26 в районі магазину «Даффі» на Підстанції в м. Дніпропетровську , гроші в сумі 31 тисяч доларів і 75 тисяч гривень віддавались у присутності свідка ОСОБА_39 , він був водієм ОСОБА_26 , і після, з дружиною ОСОБА_26 повинні були скласти договір купівлі - продажу, але ОСОБА_26 не з`явилась так як захворіла. І ОСОБА_26 запропонував відкласти оформлення договору на автомобіль. Після чого, її мати, ОСОБА_10 запропонувала ОСОБА_26 написати розписку про те, що він взяв від них гроші, але її брат ОСОБА_107 завірив, що не треба розписки у зв`язку з тим, що ОСОБА_26 його друг і він йому довіряє. Білоусова хворіла приблизно 2 місяця.

22 грудня 2008 року була оформлена на неї генеральна довіреність. За кермом вищевказаного автомобіля в більшості випадків був ОСОБА_55 , в автомобіль вклали ще приблизно 7 тисяч доларів. 6 серпня 2009 року вони узнали, що заарештували ОСОБА_55 про те що накладений арешт на автомобіль узнали потім. Автомобіль ніхто не повернув і після була скасована генеральна довіреність. Написавши декілька заяв по факту шахрайства відносно неї з боку ОСОБА_26 , їй відмовляли. Білоусова стверджувала що купила автомобіль в 2008 році в автосалоні. Прізвище ОСОБА_108 їй знайоме, так як ОСОБА_107 встановлював у нього ксенон. В 2009 року автомобіль був поставлений на СТО Байкіну на покраску і полірування, від автомобіля в неї залишились ключі від сигналізації. Білоусова не бачила ні разу, але матері її, ОСОБА_10 дзвонили та погрожували. У ОСОБА_109 був автомобіль «БМВ». Використовувати автомобіль «Лексус» з ціллю працювати у неї не було. До фірми «Феопріт» ніякого відношення вона не має. В цивільному порядку до суду не зверталась.

- свідченнями свідка ОСОБА_110 , який в ході судового слідства суду пояснив, що з 2007 року по 2010 рік працював на посаді електрика на приватному СТО по вул. Болгарський в м. Дніпропетровську. Власницею СТО була ОСОБА_111 , прізвища не пам`ятає. Автомобіль «Лексус» йому знайомий з грудня 2008 року. Йому зателефонував його друг ОСОБА_112 з проханням встановити на автомобілі його дружини додаткове обладнання ксенон. Що знаходилось в багажнику автомобіля йому було відомо - сумка чорного кольору «Лексус», дроти, буксирувальний трос оранжевого кольору. В середині автомобіля нічого не було. В чому був одягнутий ОСОБА_55 коли приїжджав не пам`ятає. Необхідність оглядати автомобіль, а саме багажник, з метою перевірки задніх сидінь. Автомобіль повернув через 3-4 години і більш його не бачив. За його роботу розраховувався ОСОБА_112 , суму робіт точно не пам`ятає, приблизно 250 доларів США. В залі суду йому знайомі ОСОБА_113 , знає його лише с того моменту коли привіз автомобіль. Сестру ОСОБА_114 знає довгий час, але більш знає її чоловіка ОСОБА_115 , вони друзі. Технічний паспорт на автомобіль не бачив.

- свідченнями свідка ОСОБА_116 , який в ході судового слідства суду пояснив, що з 2002 він працює маляром на СТО, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ пр.. Свободи, 160.
Приблизно в період часу 10 - 15 травня 2009 року о 16-30 год. на СТО без попереднього запису приїхала дівчина за ім`ям ОСОБА_117 на автомобілі чорного кольору «Лексус» GХ 470 г/н НОМЕР_5 на тимчасових номерах з проханням зробити її автомобілю косметичний ремонт, полірування кузову, пофарбувати передній бампер і залишила автомобіль з ключами від нього.
Після чого, хвилини через 2 до СТО під`їхав легковий автомобіль марки «Лексус» чорного кольору із якого вийшов хлопець, колишній клієнт на ім`я ОСОБА_27 і разом з ОСОБА_118 вони поїхали.

В ході ремонту автомобіля був знятий передній бампер з метою пофарбувати так як на ньому були сколи від каміння. Даний бампер і до теперішнього часу знаходиться на

СТО. І до теперішнього часу власниця автомобіля ОСОБА_117 з приводу повернення свого автомобілю не зверталась і не дзвонила.

21 травня 2009 року на СТО приїхали співробітники міліції і повідомили, що бажають оглянути автомобіль марки «Лексус» GХ 470 г/н НОМЕР_5 , а також поспілкуватися з власницею даного автомобіля. Після, хвилин через 30 приїхала ОСОБА_117 на автомобілі «Лексус» сірого кольору зі своїм чоловіком і співробітниками міліції було запропоновано надати пояснення з приводу того, за яких підстав у неї знаходиться вищевказаний автомобіль, на що остання відмовилась відповідати на питання і вони разом з чоловіком поїхали. В цей же день співробітниками кримінального розшуку Дніпропетровської області був складений протокол вилучення автомобіля марки «Лексус» GХ 470 г/н НОМЕР_5 в присутності двох понятих.
- свідченнями свідка ОСОБА_119 , який в ході судового слідства суду пояснив, що ОСОБА_55 він знає так як він є його сусідом за адресою АДРЕСА_7 . Влітку 2009 року його було запрошено працівниками міліції в якості понятого для проведення обшуку квартири. В той час він знаходився вдома та займався ремонтом. Погодившись і піднявшись до квартири ОСОБА_55 , двері були уже відчинені. З ним також був ще один сусід ОСОБА_120 . Працівники міліції сказали сидіти та дивитися. Далі повідомили, що знайшли якісь папери, але він не дивився, що на них було написано. Під час слідчих дій він відлучався по тій причині, що зять упав з драбини та зламав руку. ОСОБА_121 знаходився весь час там. В квартирі було дві жилі кімнати. Був складений протокол, він його прочитав і підписав. Обшук проводився приблизно 1-2 год. Коли проводився обшук, в квартирі також знаходилась ОСОБА_122 мати ОСОБА_56 . Слідчий не роз`ясняв права та обов`язки понятого. Що робили співробітники міліції він не звертав уваги і не читав папери, які були в його руках. При проведенні обшуку ніяких претензій та заперечень не надходило. Після, його викликали до Ленінського райвідділу, він там підписував якісь документи.

- свідченнями свідка ОСОБА_123 , який в ході судового слідства суду пояснив, що влітку 2009 року його запросила ОСОБА_124 бути понятим при обшуку її житла. Були присутні три працівники міліції. В коридорі стояла ОСОБА_122 , він і два працівники міліції. Один із працівників відразу пішов до другої кімнати, тоді ОСОБА_122 сказала, що якщо проводиться обшук, то повинні бути присутні поняті. Працівники міліції почали обшукувати квартиру. Обшук проводився в одній кімнаті, потім в кухні, в другій кімнаті. В другій дальній кімнаті нічого не знайшли. Потім один працівник міліції і ОСОБА_122 пішли до першої кімнати, а він стояв з іншим працівником і дивився. Потім вони вийшли з кухні, подивилися що у ванній кімнаті, туалеті. Коли вони були в коридорі, один працівник міліції оглянув ящик і його покликали до кімнати. Там знайшли ніж, вони його оглянули і сказали, що це сувенір і він продається в будь-якому магазині. В кімнаті знаходилась ОСОБА_122 , він, був також з першого поверху ОСОБА_125 , але коли оглядали кухню, йому зателефонували і повідомили про те, що його зять упав з драбини і його повезли до лікарні, тоді він і пішов. Коли він підписував документ, працівник міліції зайшов з коридору і приніс розписку, її долучили до справи. Наскільки він пам`ятає, була ксерокопія розписки і звідки її приніс працівник міліції він не

бачив.

З ОСОБА_126 у них були сусідські відносини. ОСОБА_127 він знав ще змалечку. На сходовому майданчику другого поверху стояли працівники міліції, ОСОБА_122 запросила його, потім ОСОБА_128 . Після, ОСОБА_122 відчинила двері і почався обшук. При собі в одного з працівників була шкіряна папка на замку. Протокол складав працівник міліції з папкою. ОСОБА_129 не був присутнім, коли знайшли розписку і ніж. Він повернувся до квартири коли він вже виходив з неї. Протокол він читав особисто, потім поставив свій підпис. Він був складений від руки. Ніяких зауважень та заперечень не було. За проханням адвоката ОСОБА_55 , прізвище не пам`ятає, написав заяву в прокуратуру Ленінського району м. Дніпропетровська про те, що розписка була знайдена без понятих. Ніяких підписів на бірках він не ставив. Автомобіль ОСОБА_127 він бачив, «Лексус» він завжди стояв біля під`їзду. Він користувався завжди дротами ОСОБА_55 для власного автомобіля.

- свідченнями свідка ОСОБА_130 , який в ході судового слідства суду пояснив, що ОСОБА_55 приїжджав на СТО по АДРЕСА_8 для зміни гуми на автомобіль «БМВ», потім у березні 2009 року «Лексус». З автомобіля «Лексус» доставав у присутності ОСОБА_27 з багажнику та салону. Щодо знаходження речей пояснив, що в салоні нічого не було, а в багажнику сумка на «Лексус» темного кольору з сріблястими літерами, дроти в прозорій сумці, буксирувальний трос. Колесо в салоні в кількості 1 штуки лежало на задньому сидінні. Документів підтверджуючих, що саме автомобіль ОСОБА_109 приїжджав для заміни гуми немає. Після, він приїжджав ставити датчик на даний автомобіль. Журнал записів прийому клієнтів ведеться, він зберігається 3 роки. ОСОБА_55 був постійним клієнтом с 2007 року: спочатку обслуговули автомобіль «БМВ» приблизно 2 рази на рік, а на автомобілі «Лексус» приїздив до березня 2009 року 2-3 рази на заміну гуми і ніколи не відкривали багажник.
- свідченнями свідка ОСОБА_131 , який в ході судового слідства суду підтвердив що у 2009 році був присутній при проведенні слідчих дій. Будь-яких пояснень з цього приводу в судовому засіданні надати не зміг пояснивши, що пройшло багато часу і він не пам`ятає.
- свідченнями свідка ОСОБА_132 , який в ході судового слідства суду пояснив, що влітку 2008 року працював менеджером в автомагазині на АДРЕСА_9 і до нього в магазин приїжджав ОСОБА_107 з включеними аварійками і купував буксирувальні троси і дроти прикурювача для свого авто. Троси були в упаковці. Ізоляція у дротів прикурювача була чорно-червона і мідні наконечники. В його обов`язки входило моніторинг даного магазину, супровід роботи усіх працівників. ОСОБА_56 знав до покупки вищевказаних товарів ще з дитинства, але приятельських відносин з ним не підтримував. За все життя бачив його разів 5-10. Про те, що ОСОБА_55 приїздить до магазину, знав заздалегідь. Вищевказаний трос і прикурювач міг підійти до будь-якої машини. На цих предметах не було ніяких особливих прикмет. Товар був упакований виробником. Продавець йому передавав товар, а касир чек. В магазині був касовий апарат. На відповідний вид товару виписується товарний чек, а на другі види товару касовий чек.

- свідченнями свідка ОСОБА_133 , який в ході судового слідства суду пояснив, що по даному кримінальному провадженню він брав участь при допиті потерпілих і слідчих діях при огляді автомобіля та відібранні зразків крові. Хто приймав заяву від потерпілого ОСОБА_36 не пам`ятає. Також проводив слідчі дії при огляді авто «Лексус» на території Ленінського райвідділу на штрафмайданчику. На той момент не було встановлено хто являвся власником даного авто, а по оперативній інформації в цьому авто і відбувався злочин. Тому було прийнято рішення оглянути даний автомобіль. Була виявлена ковдра зі слідами крові, тому потрібно було вияснити кому вона належала за допомогою експертизи, так як на той момент були відомі тільки потерпілі. ОСОБА_33 приносив йому коробку від мобільного телефону «Верту», де вона знаходиться зараз не знає, так як справу було передано іншому слідчому. Дану коробку не оглядали, так як не було підтвердження тому, що це дійсно телефон який був викрадений. Було погоджено три обшуки проводити одночасно, можливо щось пішло не так, три слідчих групи виїхали одночасно. Автомобіль «Лексус» був опечатаний після проведення його огляду. До порушення даної кримінальної справи, з ОСОБА_37 знайомий не був.

- свідченнями свідка ОСОБА_134 , який в ході судового слідства суду пояснив, що у 2009 році він працював в рамках доручень від слідчого Ленінського райвідділу, проводив огляд автомобіля ОСОБА_90 і те, що номер, який був установлений на даному транспортному засобі, не відповідав реєстраційним номерам, які повинні були бути на цьому автомобілі. Поняті були задіяні серед осіб, які працювали на станції технічного обслуговування, де знаходився даний автомобіль. В ході огляду був складений відповідний протокол, який був також долучений до матеріалів справи. При огляді машини двоє понятих нікуди не відволікались, вони знаходились біля нього. Все, що було виявлено в автомобілі вписано в протокол. Права та обов`язки понятим

були роз`яснені. Ніяких зауважень поняті не мали. По завершенню огляду були поставлені відповідні підписи в протоколі огляду. Було складено два протоколи: зовнішній огляд автомобіля і внутрішній. Після зовнішнього огляду, під`їхала власниця даного авто, розмовляти вона відмовилась і не змогла пояснити чому номер на її авто не відповідає реєстраційним номерам. У зв`язку з цим автомобіль довелося вилучити. Тому було складено другий протокол, в якому зазначалося про те, що автомобіль вилучено для подальшого встановлення відповідності номерів і вияснення того, чи не знаходиться він в угоні. В автомобілі знаходилась ковдра білого кольору зі слідами крові, тому дане авто було вилучене і доставлено на територію Ленінського райвідділу. Про це до відома був поставлений слідчий. При огляді автомобіля Мерседес по пр. Героїв, 23 та при огляді квартири за адресою АДРЕСА_10 присутній не був.

- свідченнями свідка ОСОБА_135 , який в ході судового слідства суду пояснив, що з ОСОБА_55 познайомився в офісі на Тополиній, в якому році не пам`ятає, у них був сумісний бізнес, пов`язаний з полістиролом. Полістирол завозився до України для подальшої реалізації. В даній діяльності фігурувала фірма «Феопріт». Директором даної фірми спочатку був ОСОБА_136 , потім ОСОБА_7 . Сировина для виготовлення пінопласту, яка привезена з ОСОБА_137 була придбана частково за його гроші і частково за гроші ОСОБА_56 . ОСОБА_55 , по своїй ініціативі, відповідав за реалізацію даного товару. Також відомо, що існує договір підряду між ОСОБА_55 і фірмою «Феопріт» в особі ОСОБА_40 .
ОСОБА_28 знає, так як він прийшов на фірму, щоб здійснювати виробництво з полістиролом для подальшої реалізації. Що стосується реалізації пінопласту, ОСОБА_28 сказав, що не може здійснити повернення грошей по тій причині, що гроші, приблизно 80 тис. грн. залишились у ОСОБА_36 і ОСОБА_13 .. Ці гроші повинен був перерахувати на фірму «Феопріт» ОСОБА_28 , так як він давав на реалізацію товар. По договору ОСОБА_28 за поставлений товар повинен був повернути приблизно 500 тис. грн. ОСОБА_28 сказав, що не отримав гроші за товар, який поставили ОСОБА_63 чи ОСОБА_138 і начебто цими грошовими коштами заволоділи ОСОБА_33 і ОСОБА_34 . На фірмі, зі слів ОСОБА_28 , знали про борг.

Автомобіль марки «Лексус» купив у 2006 році в автосалоні на Донецькому шосе, повної комплектації. В автомобілі був знак аварійної зупинки, аптечка, сумка «Лексус», ліхтар, печатки, трос. Сумка з 2009 року завжди знаходилась в автомобілі Лексус. Пледів в автомобілі ніколи не було. Коли вперше познайомився з співробітниками кримінального розшуку з ОСОБА_100 , не пам`ятає, він запропонував під`їхати на вул. Леніна для передачі ОСОБА_55 інформації про те, що якщо ОСОБА_28 не перестане вимагати гроші за магазин в Дніпродзержинську, то він збере матеріали для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_55 . На СТО по пр. Свободи 160 викликав його ОСОБА_102 для конфіскації автомобіля. Вони приїхали з дружиною, автомобіль вже був відкритий. Проводився обшук без понятих, викликався слідчий, далі поїхали в прокуратуру для написання заяви. ОСОБА_102 оглядав автомобіль, понятих не було. Були присутні директор СТО и співробітники міліції. Багажник автомобіля оглядали теж без понятих. Коли поїхали автомобіль був відкритий і там нічого не було. Після, слідчий його викликав з Ленінської прокуратури. На його звернення прийшла відповідь, що всі дії законні. По тех. паспорту власником автомобіля є дружина. На даний час також є борг ОСОБА_28 , і він не погашений. ОСОБА_28 поміняв номер телефону і взагалі зник. На СТО автомобіль ставила дружина і він був без номерів, він їх особисто знімав для того щоб працівники СТО не змогли на ньому їздити, так як такі випадки уже траплялись.

Співробітниками фірми займався ОСОБА_55 . Якщо потрібно було представити якість документи, це міг зробити ОСОБА_30 будучи директором фірми. Щодо намірів урегулювання конфлікту на Косі, відомо, але це була вже не перша зустріч. ОСОБА_28 намагався відстрочити заборгованість. Вказівку про те, щоб співробітники вирішили конфлікт з ОСОБА_28 він не давав.

Його дружина являється засновником фірми «Феопріт», а він її помічником. На даний час автомобіль ОСОБА_90 також належить його дружині. На момент 2009 року цим автомобілем могли користуватися всі співробітники їхньої фірми і також ОСОБА_55 , на підставі довіреності. Хто керував автомобілем 21.04.2009 року, не пам`ятає. Щодо зустрічі ОСОБА_55 з ОСОБА_52 і ОСОБА_37 знав, але не знав, що вона відбудеться саме 21.04.2009 року.

Він був заінтересований в тому, щоб фірмі «Феопріт» повернули гроші за доставлений в Україну полістирол. ОСОБА_55 інформував про просування процесу даного договору. У договорі було записано про те, що в разі не повернення грошових коштів фірмі ОСОБА_139 , ОСОБА_55 буде вести переговори для вирішення даної ситуації. По даному договору підряду ОСОБА_55 вів переговори, а ОСОБА_30 , за потребою, представляв потрібні документи. Рішення з приводу того, чи представляти якісь документи, чи ні ОСОБА_30 приймав самостійно, узгоджуючи це зі ОСОБА_55 .

Закупка сировини здійснювалась згідно договору. Згідно договору покупцем була фірма Феопріт. Вкладання грошових коштів ОСОБА_55 ніяк не оформлялись і він стверджує, що при

користуванні автомобілем ніхто з присутніх в залі судового засідання ніяких ковдр і чогось іншого до машини не клав. Коли машина приїздила до офісу, завжди її оглядав. Судового рішення про стягнення суми боргу з фірми ОСОБА_28 перед «Феопріт» не існує.

Зі слів ОСОБА_28 йому відомо, що ОСОБА_34 , ОСОБА_33 , ОСОБА_53 , ОСОБА_30 збирались разом і обговорювали як поступати по цій кримінальній справі далі. Зі слів ОСОБА_28 це була якась домовленість про те, що по закінченню цієї справи, ОСОБА_33 і ОСОБА_34 просили ОСОБА_39 , ОСОБА_28 і ОСОБА_40 давати показання проти ОСОБА_55 і, що тоді вони б не повертали ту частину грошей, яку вкладав ОСОБА_55 .

Більш детально дати покази не зміг у зв`язку з тим, що пройшов доволі тривалий час і він не пам`ятає.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 у скоєнні ним інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні ним інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України підтверджується письмовими матеріалами провадження:

?Заявою ОСОБА_13 про злочин від 08.05.2009 року;
(т.1 а/с. 5)
?Протоколом огляду місця події від 08.05.2009 року, а саме місцевість в районі коси р. Дніпро близько ж/м. Червоний Камінь, згідно якого в ході огляду нічого не виявлено;
(т.1 а/с. 6)
?Протоколом огляду автомобіля «Лексус» LX 470 д.н. НОМЕР_6 від 08.05.2009 року розташованого на автостоянці по вул. Комбрига Петрова, 36 в м. Дніпропетровську;
(т.1 а/с. 98)
?Протоколом огляду салону автомобіля «Лексус» GX 470 без номерних знаків від 21.05.2009 року, згідно якого в ході проведення обшуку було виявлено на задньому пасажирському сидінні плед білого кольору, у багажному відділенні аналогічний плед білого кольору, на обороті якого мається відбиток круглої форми синього кольору з надписом «SHEEPSKIN». На лицьовій стороні мається пляма бурого кольору розміром приблизно 10*2см. Також у багажнику мається комплект дротів для підзарядки акумулятора червоно-чорного кольору, фірмова сумка «Лексус» чорного кольору, буксирувальний трос жовтого кольору та номерний знак НОМЕР_7 .
(т.1 а/с. 121-122)
?Протоколом огляду автомобіля «Лексус» GX 470 без номерних знаків від 28.05.2009 року, згідно якого було вилучено : плед білого кольору. розкладний ніж, буксирувальний трос жовтого кольору, сумка чорного кольору з логотипом «Лексус», дроти, папка чорного кольору з копіями документів;
(т.1 а/с. 148)
?Протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 22.06.2009 року, де потерпілому ОСОБА_14 пред`явили для впізнання наступні предмети: буксирувальний автомобільний трос жовтого кольору, буксирувальний автомобільний трос жовтого кольору з двома полосками з чорної нитки, буксиру вальний автомобільний трос білого кольору;
(т.1 а/с. 151)
?Протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 22.06.2009 року, де потерпілому ОСОБА_14 пред`явили для впізнання наступні предмети: сумку прямокутної форми, чорного кольору, з двома блискавками, на боковій стороні якої
мається емблема «Лексус» білого кольору, з іншої сторони надпис «Toniservis»; сумка прямокутної форми чорного кольору, з однією блискавкою, на боковій стороні мається малюнок у вигляді літери «L»; сумка прямокутної форми, чорного кольору з білими полосами на боці;
(т.1 а/с. 152)
?Протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 22.06.2009 року, де потерпілому ОСОБА_14 пред`явили для впізнання наступні предмети: силові дроти для підзарядки авто-аккумулятора чорного кольору з металевими прищіпками сірого кольору з однієї сторони, силові дроти для підзарядки авто-аккумулятора сірого кольору з металевими прищіпками сірого кольору з двох сторін; силові дроти для підзарядки авто-аккумулятора чорно-червоного кольору з металевими прищіпками кольору міді з двох сторін;
(т.1 а/с. 153)
?Висновком судово імунологічної експертизи №495 від 03.07.2009 року згідно якого кров ОСОБА_13 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. У наданому для дослідження фрагментів хутра знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої встановлена група крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження даних слідів за рахунок крові ОСОБА_13 ;

(т.1 а/с. 165-169)
?Висновком судово імунологічної експертизи №496 згідно якого кров ОСОБА_14 належить до групи А з ізогемаглютинінами анти -В. Походження слідів крові фрагментів хутра від ОСОБА_140 виключається;

(т.1 а/с. 177-180)
?Постановою про визнання речових доказів від 25.08.2009 року, а саме пледу білого кольору;

(т.1 а/с. 184)
?Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2009 року про дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_11 з метою виявлення документів, пістолета і мобільного телефону;

(т.1 а/с. 200)
?Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2009 року про дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення документів, пістолета і мобільного телефону;

(т.1 а/с. 201)
?Протоколом обшуку житла за місцем реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено дві розписки від імені ОСОБА_141 на суму 20 тисяч доларів США кожна;

(т.1 а/с. 202)

Постановою про визнання речових доказів від 25.07.2009 року, а саме: сім карти оператора «Києвстар» № НОМЕР_8 ;

(т.1 а/с. 243)
?Копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреності, засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_142 22.11.2008 року, згідно якої ОСОБА_22 надає в експлуатацію ОСОБА_6 автомобіль «Лексіс» GX 470, д.н. НОМЕР_1 ,2006 року випуску, колір чорний;

(т.2 а/с. 42)
?Заявою ОСОБА_105 від 06.08.2009 про надання дозволу на огляд належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_6 ;

(т.2 а/с. 79)
?Протоколом огляду квартири АДРЕСА_12 від 06.08.2009 в присутності понятих ОСОБА_143 , ОСОБА_92 , в ході якого на меблевій шафі було виявлено та вилучено наступне: моб.телефон «Моторолла» сріблястого кольору імеі НОМЕР_9 .; мобільний телефон «Нокіа»1209, імеі НОМЕР_10 без акумулятора; мобільний телефон «Соні Еріксон» чорного кольору, імеі НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Соні Еріксон» чорного кольору, імеі НОМЕР_12 ; сонцезахисні окуляри «Shinetime»; флешку «Transcend» синього кольору ємністю 1гб; флешку «Canyon» ємністю 2 гб. ; наручний годинник «Maurice Lacroix»; ланцюг з металу жовтого кольору; диктофон «Olympus» чорного кольору з касетою; фотоапарат «Canon» серебристого кольору; газовий балончик «Терен-4М»; мобільний телефон «Нокіа 8600 чорного кольору імеі НОМЕР_13 ; барсетку чорного кольору в якій знаходиться ніж розкладний з рукояткою із дерева; гаманець чорного кольору з особистими документами на ім`я ОСОБА_6 ; файл з візитками; флешку «EDIK mini» чорного кольору; стартові пакети операторів «Лайф»; мікро флешку «Kingston», файл з ксерокопіями розписок від імені ОСОБА_14 на одному аркуші, від імені ОСОБА_13 на трьох листах, від імені ОСОБА_144 на одному аркуші; візитницю шкіряна чорного кольору; фотографії розміром ? в кількості 5 шт. на яких зображений ОСОБА_6 в одязі співробітника прокуратури; металічну коробку для візиток; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_145 ; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_146 серії НОМЕР_14 ; запальничку в формі гральної кістки; візитницю коричневого кольору; сонцезахисні окуляри «Emporio Armani», пластикову папку темно синього кольору з документами на ім`я ОСОБА_147 ; пластиковий файл з документацією ООО «Гуллиан», пластиковий файл с технічною документацією консервного заводу; картонну папку з технічним паспортом консервного заводу в с.Войновка; CD-R диск фірми «LG» ємністю 100 МВ, зв`язка з 4 ключами; портмоне чорного кольору в якому знаходиться кредитна карточка «Приват Банка» на ім`я ОСОБА_109 ; книжку для нотатку золотистого кольору . В коморі сумка, в якій знаходилось: ліхтарик «CameLion» металичний корпус чорного кольору; автомобільну косметику; посвідчення співробітника прокуратури Дніпропетровської області №65 видане у 2008 році на ім`я ОСОБА_6 ; ключ від автомобіля «Мерседес».

(т.2 а/с. 81-83)
?Постановою від 06.08.2009 року про доручення до кримінальної справи речових доказів, а саме: довіреності ВМА № 849354 від імені ОСОБА_148 на ім`я ОСОБА_145 на право керування автомобілем «Лексус GX-470» д.н. НОМЕР_1 , копії трьох розписок від імені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ;

(т.2 а/с. 84)

?Довіреністю від 22.11.2008 року від імені ОСОБА_148 на ім`я ОСОБА_145 на право керування автомобілем «Лексус GX-470» д.н. НОМЕР_1 ;

(т.2 а/с. 85)
?Копіями розписок від 17.04.2009 від імені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на суму 840,000 (вісімсот сорок) тисяч гривень від кожного;

(т.2 а/с. 87-90)
?Постановою від 07.08.2009 року про долучення до кримінальної справи речових доказів, а саме: автомобіля «Лексус» LX-470 д.н. НОМЕР_6 , рапортів охоронців автостоянки в кількості 7 шт. в яких відображений час викрадених автомобілів, зошиту з 03.03. по 09.05., буксирувального тросу, силових дротів підзаряди акумулятора, фірмового набору приладдя «Лексус» в чохлі із плащової тканини, що складається з вогнегасника, лихтаря, знаку аварійної зупинки, аптечки, ліхтарик із металічного корпусу на шести батарейках «поліцейський» ;

(т.2 а/с. 102-103)
?Договором купівлі - продажу від 25.12.2008 року між ТОВ «Феопріт» та приватним підприємством «Алком-М Україна», згідно якого продавець ТОВ «Феопріт» від імені якого діє директор ОСОБА_7 , забов язався передати покупцю «Алком-М Україна» розтяжний полістирол бренд: XIFA сорт ZKF 302 в кількості 34 тони, а покупець забов язан прийняти та оплатити його;

(т.2 а/с. 151-152)
?Висновком експертизи №67/03-187 від 05.10.2009 року, згідно якої ніж вилучений при огляді квартири АДРЕСА_12 складний ніж фірми «Mikof», модель 241-ND-1/КР, має господарсько побутове призначення і до категорії холодної зброї не відноситься;

(т.3 а/с. 49-50)
?Постановою про долучення речових доказів до кримінальної справи від 07.10.2009 року, а саме: ножа;

(т.3 а/с. 54)
?Договором оренди квартири АДРЕСА_12 від 25.05.2009 року між ОСОБА_149 та ОСОБА_150 ;

(т.3 а/с. 74)
?Договором підряду від 08.12.2008 року між ТОВ «Феопріт» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в якому підрядник забов язується організовувати на ТОВ «Фєопріт» збут продукції, яка виробляється ТОВ «Феопріт», організовувати та вести облік збуту продукції, провести маркетинговий аналіз ринку збуту, організовувати переддоговірні відносини;

(т.7 а/с. 98-99 )
?Іпотечним договором № 012/02-40/1697 від 29.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» - іпотекодержателем та ОСОБА_17 іпотекодавецем;

(т.8 а/с. 58 )

?Кредитним договором № 012/02-40/735/1 від 29.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Автогаз»;

(т.9 а/с. 158-162 )
?Постановою про визнання речовими доказами від 15.05.2013 року, а саме речовими доказами визнані: флеш карта «Eolic mini»; флеш карта «Kingston micro SD»; газовий балончик Терен 4-м; диктофон «Olympus», чорного кольору; флеш карта пам`яті «Canyen», сірого кольору; флеш карта пам`яті «Transcend»; мобільний телефон «Nokia 1209» без батареї з сім картою «life» НОМЕР_15 , імеі: НОМЕР_16 ; мобільний телефон «Samsung SGH-X620», з сім картою «life» НОМЕР_17 , імеі НОМЕР_18 ; мобільний телефон «Sony Ericson Т250i», без сім карти, імеі НОМЕР_19 ; мобільний телефон «Моторола» з сім картою НОМЕР_20 , імеі НОМЕР_21 ; мобільний телефон «Sony Ericson J220і» з сім картою «Life» НОМЕР_22 , імеі НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Моторола» з сім картою НОМЕР_23 , імеі НОМЕР_9 ; фрагмент аркушу А-4 з рукописним текстом; 5 фотокарток з зображенням людини у формі робітника прокуратури; барсетка чорного кольору «Wanlima», запальничка у вигляді гральних кісток; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_24 в обгортці «Nerri Karra», ік № НОМЕР_25 , воєнний квиток на ім`я ОСОБА_6 ; ручка кулькова «Loom»; пластмасової флакон білого кольору з рідиною «Elemis»; партмане в якому знаходиться водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , тех. талон № НОМЕР_26 , медична картка, партійний квиток «Батьківщина» № НОМЕР_27 на ім`я ОСОБА_6 ; візитниця «Georgio Fedor»; металева візитниця; сонцезахисні окуляри «Shine time»; партмане «Ретек» зкредитною карткою «Приват Банка» № НОМЕР_28 ; записна книжка жовтого кольору; сонцезахисні окуляри «Armani», в чохлі чорного кольору; візитниця чорного кольору; дві втулки стабілізатора в упаковках з під пластику з штрих кодом № 48818-60010; дві втулки стабілізатора в упаковках з під пластику з штрих кодом № ; балон «STP»; дві щітки для автомобільного скла; очищувач інжектору; два флакона автомобільної хімії; копія технічного паспорту на автомобіль «Lexus GX 470» р/н НОМЕР_1 на аркуші А-4; сумка «Case Logistiс»; файл з візитками у кількості 60 шт.; ключ з металу білого кольору; ключ з металу сірого кольору; технічний талон АЕ 7799 АР на автомобіль «Lexus 470» кузов № НОМЕР_29 ;

(т.12 а/с. 164-166 )
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_55 та його захисники просили суд визнати недопустимими докази: протокол огляду квартири АДРЕСА_12 від 06.08.2009 року, протоколи огляду автомобіля від 21.05.2009 року та 28.05.2009 року, посилаючись на те що при проведенні огляду було порушено передбачену кримінально процесуальним кодексом процедуру проведення огляду, а саме: проведення огляду квартири АДРЕСА_6 без санкції суду, залучення понятих після проведення фактичного огляду та вилучення речей; огляд автомобіля «Lexus GX-470» з наявними в багажнику номерними знаками НОМЕР_7 проводився без санкції суду та без понятих, протоколи пред`явлення речей для впізнання буксирувального тросу, сумки «Лексус», силових дротів, складались після того як попередньо пред`явлені для огляду потерпілому ОСОБА_35 . Крім того, пред`явлені речі мали не ідентичні родові ознаки.

Вирішуючи питання щодо належності допустимості вказаних доказів у справі суд виходить з наступного.

Так, квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_6 оглядалась за письмової згодою і у присутності власника квартири ОСОБА_76 та не потребувала окремої санкції суду для примусового проведення обшуку.

Покази свідків ОСОБА_76 , ОСОБА_151 та ОСОБА_152 з приводу проведення огляду та вилучення речей та документів у квартирі без їх присутності, спростовуються показами інших свідків ОСОБА_153 , ОСОБА_101 та ОСОБА_154 , а також відсутністю будь - яких зауважень власника квартири та понятих у протоколі огляду при його підписанні, та не спростовують факту відшукання та вилучення речей в квартирі.
Вказані обставини також узгоджуються та підтверджуються висновками службової перевірки від 27.09.2009 року.
В частині порушень при складанні протоколу огляду автомобіля «Lexus GX-470» з наявними в багажнику номерними знаками НОМЕР_7 від 21.05.2009 року, суд враховує що не можуть бути визнанні не допустимими докази з одних лише формальних підстав оскільки зафіксовані в протоколі обставини знайшли підтвердження і іншими доказами та показами свідків в їх сукупності. У зв`язку з чим не можуть вважатися неналежними доказами і вилучені під час вказаних оглядів речей та документів, зокрема, плід з плямами бурого кольору, сумка «Лексус», буксирувальні троси, дроти, копії розписок від 17.04.2009 року на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_36 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_55 у судовому засіданні не заперечував факт наявності вилучених предметів та речей в автомобілі крім пледу, оспорюючи тільки факт їх належності потерпілому. Також в судовому засіданні останній не заперечував і підтвердили потерпілі факт щодо написання та змісту розписок від 17.04.2009 року, копії яких вилучені підчас огляду квартири, по АДРЕСА_6 .
Доводи обвинуваченого про те, що буксирувальний трос, сумки «Лексус», силові дроти перед складанням протоколу впізнання від 22.06.2009 року попередньо пред`являлись вже потерпілому для огляду, в судовому засіданні підтвердження не знайшли, оскільки в жодному протоколі або іншому документі потерпілий ОСОБА_33 не зазначений присутнім при проведенні даних слідчих дій.

Крім того, пред`явлені для впізнання речі були схожими за індивідуальними ознаками, а їх часткова відмінність не виключає факту їх об`єктивного впізнання потерпілим.

Не дивлячись на те, що обвинувачений заперечував щодо наявності пледу в салоні автомобіля «Lexus GX-470» з наявними в багажнику номерними знаками НОМЕР_7 , факт знаходження цього пледу на задньому сидінні підтверджується показами потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_36 та їх покази в цій частині узгоджуються з показами свідків ОСОБА_153 та ОСОБА_155 щодо обставин виявлення та вилучення цього пледу в салоні автомобіля «Lexus GX-470». Крім того, згідно висновка судово імунологічної експертизи №495 від 03.07.2009 року у наданому для дослідження фрагменті хутра з вищевказаного пледу знайдена кров людини, при дослідженні якої не виключена можливість походження даних слідів за рахунок крові потерпілого ОСОБА_13 , що в свою чергу підтверджує покази потерпілого ОСОБА_13 щодо наявності цього пледу під час вчинення злочину, а також узгоджується з показами самого обвинуваченого ОСОБА_55 та потерпілих щодо обставин місця перебування потерпілого ОСОБА_13 в автомобілі під час вчинення злочину.

Наведені вище докази по суті узгоджуються, не суперечать один одному, а тому суд визнає їх достовірними, належними та допустимими і достатніми для підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст.289 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Згідно обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України за попередньою змовою з неустановленою слідством особою та його дії органами досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст. 189 КК України як умисні дії, що виразились у вимозі передачі чужого майна за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства до потерпілого, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, що 302,5 разів перевищує неоподатковані податком мінімум доходів громадян.

Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено об`єктивних та достатніх доказів, які б свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_6 про свої злочинні наміри, спрямовані на вимагання майна потерпілих, ставив до відома інших осіб та діяв за попередньою змовою з ними.

Також суд визнає не обґрунтованою частину обвинувачення ОСОБА_6 щодо погроз вбивства потерпілого ОСОБА_14 , як така, що не знайшла свого підтвердження належними доказами під час розгляду справи.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати:

-за ч.4 ст. 189 КК України, як умисні дії, що виразились у вимозі передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, виключивши кваліфікуючу ознаку вчинення цього злочину за попередньою змовою групою осіб;

-за ч.3 ст.289 КК України, як умисні дії, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднанні з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, які завдали великої матеріальної шкоди;

дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати:

-за ч.2 ст.146 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному позбавленні волі вчиненого щодо двох осіб за попередньою змовою групою осіб.

Позиція захисту та доводи обвинуваченого ОСОБА_55 стосовно того, що мали місце цивільно - правові(господарські) відносини, що виключає склад кримінального злочину, який ставиться йому за вину, суд до уваги не приймає, оскільки вказане спростовуються дослідженими судом безпосередньо доказами. Так, згідно кредитного договору від 29 грудня 2007 року, останній було укладено між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» , як кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Автогаз», як позичальником. Зобов`язання за вказаним кредитним договором було забезпечено майновою порукою (іпотекою за відповідним іпотечним договором 29.12.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_17 ). Згідно договору купівлі-продажу від 25.12.2008 року останній було укладено між ТОВ «Феопріт», як продавцем, в особі директора ОСОБА_7 та ПП «Алком-М Україна», як покупцем, в особі директора ОСОБА_16 . Тобто, з указаних договорів вбачається, що ОСОБА_6 не був стороною зазначених договорів, не мав належним чином оформлених повноважень на представництво інтересів сторін у вказаних договірних відносинах та не був представником останніх.

Доводи ОСОБА_55 проте, що він представляв інтереси ТОВ «Феопріт» на підставі договору підряду від 08.12.2008 року, суд вважає такими, що не знайшли підтвердження в судовому засіданні, оскільки за вказаним договором ОСОБА_55 не наділявся повноваженнями на представництво інтересів ТОВ «Феопріт» за договором купівлі-продажу від 25.12.2008 року. Окрім цього, за пунктом 5.7 договору купівлі-продажу від 25.12.2008 року встановлено, що ні одна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки, за вказаним договором, третім особам без письмового дозволу другої сторони.

Уповноважені Статутом підприємства керівники ( ОСОБА_30 і ОСОБА_28 ), що укладали договори, не за довіреністю, ні в інший, установлений законом спосіб не передавали повноваження на вчинення дій в інтересах, зазначених господарських товариств або фізичних осіб ОСОБА_156 .

Також потерпілі ОСОБА_33 та ОСОБА_34 не були сторонами зазначених вище угод і тому не мали ніяких зобов`язань фінансового характеру перед ОСОБА_55 .

Що стосується пред`явленого ОСОБА_55 обвинувачення за ч.3 ст.186 КК України, у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_36 мобільного телефону Верту на загальну суму 7000 доларів США, що на момент скоєння злочину за курсом НБУ становило 53 900 грн., що завдало значної шкоди потерпілому, суд вважає, що вина останнього, з урахуванням категоричного заперечення ОСОБА_157 щодо події цього злочину та своєї участі у ньому, належними та достатніми доказами не доведена, виходячи із наступного.

Так, крім показів потерпілого ОСОБА_36 , в судовому засіданні стороною обвинувачення будь - яких інших доказів в цій частині обвинувачення, відповідно до ст.92 КПК України не представлено. Дослідженні в судовому засіданні матеріали не містять доказів належності на праві власності або придбання ОСОБА_37 телефону Верту. Так само не містяться докази вартості вказаного майна на час вчинення злочину, визначеної у встановленому законом порядку, а заявлений стороною обвинувачення розмір шкоди, ґрунтується на припущеннях щодо можливої вартості такого телефону у разі його наявності взагалі.

В той час, як згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що в частині пред`явленого ОСОБА_156 обвинувачення за ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 слід виправдати на підставі п.2,3 ч.1 ст.373 КПК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчинених злочинів обвинуваченими та даних про особу останніх. Зокрема, що обвинувачені ОСОБА_55 та ОСОБА_30 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, позитивно характеризуються, раніше не судимі.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України, не встановлені. Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України - судом не встановлені.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з конфіскацією всього належного йому майна.

При цьому визначаючи покарання, та його строк відбуття суду необхідно враховувати вимоги Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 то суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а також із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Також, у зв`язку з тим що санкція ч. 2 статті 146 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_7 не передбачає конфіскацію майна, тому суд вважає за необхідне скасувати арешт його майна, накладений постановою слідчого СО Ленінського РО ДГУ УМВС України від 20.07.2012 року.
Відповідно до ч.4 ст. 128 КПК України форма та зміст цивільного позову у кримінальному провадженні повинні відповідати вимогам встановлених до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Оскільки позов, заявлений потерпілим ОСОБА_37 не відповідає вказаним вимогам, останній, роз`ясненим йому правом на приведення позову відповідності ч. 4 ст. 128 КПК України не скористався, тому позов слід залишити без розгляду.
Також слід залишити без розгляду позов потерпілого ОСОБА_13 у зв`язку з відмовою останнього від заявлених позовним вимог у судовому засіданні.
Речові докази по даному кримінальному провадженню підлягають розподілу відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,суд
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_6 за предьявленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України виправдати.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.4 ст. 189 КК України у вигляді 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,
-за ч. 3 ст. 289 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього належного йому майна.
З урахуванням часу попереднього ув`язнення, з 05.08.2009 року. до 03.04.2015 року, вважати засудженого таким, що відбув покарання повністю, тому звільнити його від подальшого відбуття покарання.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.1 ч.2,3 ст.76 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього наступні зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна ОСОБА_7 , накладений згідно постанови слідчого СО Ленінського РО ДГУ УМВС України від 20.07.2012 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 - залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 - залишити без розгляду.

Речові докази:
- автомобіль «Лексус» GX 470 р.н. НОМЕР_7 чорного кольору ( р.н. НОМЕР_1 ідентифікатор Т3 JTJBT20XX60109063) повернути за належністю ОСОБА_22 ;
- плед білого кольору знищити;
- довіреність ВМА № 849354 від імені ОСОБА_148 на ім`я ОСОБА_145 на право керування автомобілем «Лексус GX-470» д.н. НОМЕР_1 залишити в матеріалах кримінального провадження;
- ксерокопії трьох розписок від імені ОСОБА_13 - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- ксерокопію розписки від імені ОСОБА_14 . - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- автомобіль Лексус LX-470 д.н. НОМЕР_6 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_14 ;
- рапорти охоронців автостоянки в кількості 7 шт., зошит з 03.03. 2009 року по 09.05. 2009 року . - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- буксирувальний трос, силові дроти підзаряди акумулятора, фірмовий набір приладдя «Лексус» в чохлі із плащової тканини що складається з вогнегасника, лихтаря, знаку аварійної зупинки, аптечки, ліхтарик із металічного корпусу на шести батарейках «поліцейський» - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_14 ;
- ніж, який був вилучений в ході огляду квартири АДРЕСА_12 знищити;

- флеш карту «Eolic mini»; флеш карту «Kingston micro SD»; газовий балончик Терен 4-м; диктофон «Olympus», чорного кольору; флеш карту пам`яті «Canyen», сірого кольору; флеш карту пам`яті «Transcend»; мобільний телефон «Nokia 1209» без батареї з сім картою «life» НОМЕР_15 , імеі: НОМЕР_16 ; мобільний телефон «Samsung SGH-X620», з сім картою «life» НОМЕР_17 , імеі НОМЕР_18 ; мобільний телефон «Sony Ericson Т250i», без сім карти, імеі НОМЕР_19 ; мобільний телефон «Моторола» з сім картою НОМЕР_20 , імеі НОМЕР_21 ; мобільний телефон «Sony Ericson J220і» з сім картою «Life» НОМЕР_22 , імеі НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Моторола» з сім картою НОМЕР_23 , імеі НОМЕР_9 конфіскувати в дохід держави;
- фрагменти аркушу А-4 з рукописним текстом; 5 фотокарток з зображенням людини у формі робітника прокуратури знищити;

- барсетку чорного кольору «Wanlima», запальничку у вигляді гральних кісток; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_24 в обгортці «Nerri Karra», ік № НОМЕР_25 , воєнний квиток на ім`я ОСОБА_6 ; ручку кулькову «Loom»; пластмасовий флакон білого кольору з рідиною «Elemis»; партмане в якому знаходиться водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , тех. талон № НОМЕР_26 , медичну картку, партійний квиток «Батьківщина» № НОМЕР_27 на ім`я ОСОБА_6 ; візитницю «Georgio Fedor»; металеву візитницю; сонцезахисні окуляри «Shine time»; партмане «Ретек» з кредитною карткою «Приват Банка» № НОМЕР_28 ; записну книжку жовтого кольору; сонцезахисні окуляри «Armani», в чохлі чорного кольору; візитницю чорного кольору; дві втулки стабілізатора в упаковках з під пластику з штрих кодом № 48818-60010; дві втулки стабілізатора в упаковках з під пластику з штрих кодом № ; балон «STP»; дві щітки для автомобільного скла; очищувач інжектору; два флакона автомобільної хімії; копію технічного паспорту на автомобіль «Lexus GX 470» р/н НОМЕР_1 на аркуші А-4; сумка «Case Logistiс»; файл з візитками у кількості 60 шт.; ключ з металу білого кольору; ключ з металу сірого кольору; технічний талон АЕ 7799 АР на автомобіль «Lexus 470» кузов № НОМЕР_29 залишити за належністю ОСОБА_6 .
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3