Справа № 135/1144/16-к
Провадження у справі № 1-в/135/508/16
У Х В А Л А
іменем України
30.05.2016 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання,
В С Т А Н О В И В:
17 травня 2016 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили застосувати відносно нього Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 VIII, який вступив в дію 24.12.2015 та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання до вручення йому вироку Верховного Суду України від 19 квітня 2004 року, тобто по 25 травня 2005 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про часткове задоволення заявленого клопотання, а саме просив зарахувати в строк попереднього ув`язнення засудженому термін з дати затримання засудженого і до вступу вироку суду в законну силу.
Заслухавши засудженого, прокурора, захисника, вивчивши матеріали клопотання та особової справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення частково з таких підстав.

24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII.

Згідно із п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2004 року ОСОБА_4 засуджено за п.п. 1,2,4,6,12 ч. 2 ст. 115, ч.4 ст.187, ст.257, ст.304, ч.2 ст.194, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі.

Як вбачається із ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 19 квітня 2005 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2004 року у порядку ст. 395 КПК України в частині стягнення судових витрат змінено.

З довідки ст. інспектора групи з контролю за виконанням судових рішень Ладижинської ВК №39 ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_4 , 1973 року народження затриманий 28 березня 2002 року. В Ладижинській ВК №39 Вінницької області відбуває покарання за вироком колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2004 року, яким засуджений за п.п. 1,2,4,6,12 ч. 2 ст. 115, ч.4 ст.187, ст.257, ст..304, ч.2 ст.194, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі. 19 квітня 2005 року вказаний вище вирок суду набрав законної сили. Початок строку відбування покарання 28 березня 2002 року, кінець строку довічно.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частина 5 статті 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.

Разом з тим, ст. 87 КК України передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно - владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь - якої тяжкості.

Клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 25 років призначеного покарання, тобто даний критерій має строковий характер.

Крім того, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

В статті 401 КПК України в редакції 1960 року, яка діяла на момент розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_4 , зазначено, що вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду - після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Тобто, у випадку подання апеляції, касаційної скарги або внесення касаційного подання вирок, якщо він не був скасований, набирає законної сили з моменту проголошення ухвали судом апеляційної або касаційної інстанції.
Згідно частини 2 статті 402 КПК України ухвали і постанови апеляційної і касаційної інстанції набирають законної сили негайно після їх оголошення, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, вказаний вирок суду набрав законної сили 19 квітня 2005 року.
Доводи засудженого ОСОБА_4 у судовому засіданні про те, що ухвала колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 19 квітня 2005 року набрала законної 25 травня 2005 року, тобто з моменту отримання засудженим копії ухвали касаційної інстанції, а не з моменту оголошення ухвали 19 квітня 2005 року, не ґрунтуються за нормах кримінально-процесуального закону.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки згідно з вироком ОСОБА_4 затриманий 28 березня 2002 року, з того часу утримувався під вартою в межах вказаної справи, тому у строк відбування покарання у виді позбавлення волі належить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк його попереднього ув`язнення, тобто час перебування під вартою та затримання до набрання вироком суду законної сили, а саме період з 28 березня 2002 року по 19 квітня 2005 року із розрахунку одному дню попередньому ув`язненню відповідає два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, Прикінцевими положеннямиЗакону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування за вироком колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2004 року покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у межах даного провадження за період з 28 березня 2002 року по 19 квітня 2005 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя