справа №619/2900/13-к
провадження №1-кп/619/32/16
ВИРОК
іменем України
22 липня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого- судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представників потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представник цивільного відповідача- ОСОБА_12 ,
захисників обвинуваченого- ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
обвинуваченого- ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злоччину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
29.03.2013 року приблизно о 14 годині 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_15 , керуючи автобусом «Богдан» р.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 40 км/год по вул. Леніна в с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, з боку с. Пересічне у напрямку м. Харкова.
Під час руху по вказаній автодорозі в районі жилого будинку № 20 обвинувачений ОСОБА_15 грубо порушив вимоги п.п.1.5 та 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими :
п.1.5. - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»»;
п.12.1.- «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,
-не врахував дорожню обстановку, допустив в`їзд свого транспортного засобу у вибоїну, яка знаходиться на проїжджій частині по ходу його руху, втратив контроль над керуванням транспортного засобу та допустив його виїзд на смугу, призначену для руху у протилежному напрямку, де сталося зіткнення з автобусом «Мерседес-Спринтер» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія - власника ОСОБА_16 , який рухався у зустрічному напрямку зі швидкістю біля 60 км/год. з послідуючим його виїздом та перевертанням за межі проїжджої частини.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події були травмовані три пасажири автобуса «Мерседес-Спринтер»:
- ОСОБА_17 , 1992 р.н., якому згідно висновку судово-медичної експертизи № 130/13 від 26.04.2013 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді несумісної з життям поєднаної тупої травми тіла, від якої він помер на місці події;
- ОСОБА_18 , 1994 р.н., якому згідно висновку судово-медичної експертизи № 65 від 23.04.2013 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді важкої відчиненої черепно-мозкової та щелепно-лицевої травми з ускладненням - травматичного шоку, від яких він помер у кареті швидкої медичної допомоги по дорозі у лікарню;
- ОСОБА_9 , 1948 р.н., якому згідно висновку судово-медичної експертизи № 497-А/13 від 23.04.2013 року, заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом печінки, частковим розривом жовчного міхура, розривами селезінки та внутрішньочеревною кровотечею.
Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_15 виразились в тому, що він, керуючи технічно справним транспортним засобом автобусом «Богдан», р.н. НОМЕР_1 , рухався, не обравши безпечну швидкість руху, зі швидкістю 40 км/год по вул.. Леніна в с.Солоницівка Дергачівського району Харківської обл., де біля будинку № 20, діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього полотна по ходу свого руху у вигляді ям та вибоїн, хоча знав про це, оскільки тривалий час працював водієм автобуса на цьому маршруті, а також був належним чином повідомлений про наявність дорожнього знака 1.12 «Вибоїна», обрав небезпечну швидкість руху та такі прийоми керування транспортним засобом, при яких допустив в`їзд свого транспортного засобу у вибоїну, яка знаходилась на проїжджій частині по ходу його руху, втратив контроль над керуванням транспортного засобу, що призвело до його виїзду на смугу, призначену для руху у протилежному напрямку, де сталося зіткнення з автобусом «Мерседес-Спринтер», р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_16 , який рухався у зустрічному напрямку зі швидкістю біля 60 км/год з послідуючим виїздом та перевертанням автобуса «Мерседес-Спринтер» за межі проїжджої частини, що спричинило вищевказані наслідки.
Порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_15 згідно висновку автотехнічної експертизи № 290/13 від 27.05.2013 р. перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково і пояснив, що 29.03.2013 року в 12 год. 30 хв. він, працюючи водієм на ДП «Автосервіс» Курязького домобудівного комбінату, вийшов на роботу, пройшов медичний огляд, після огляду механіком автобуса виїхав на лінію із с.Солоницівка в сторону м.Харкова, їхав зі швидкістю близько 40 км/год. На одній із ділянок дороги він побачив калюжу, знизив швидкість, але в`їхав в калюжу, в якій, як виявилось, була яма розміром приблизно :3м. довжина, 2 м. ширина, 14-15 см. глибина. Внаслідок того, що він в`їхав у яму, він втратив управління автобусом, автобус виїхав вліво, врізався в автобус «Мерседес». На якій смузі руху сталося зіткнення він не знає.
Вважає, що не виїжджав на зустрічну полосу руху. Автобус «Мерседес» побачив уже при ударі.
Вину визнає частково, так як водій автобуса «Мерседес» перевищив швидкість, яка була приблизно 80 км/год., в автобусі «Мерседес» знаходилось більше пасажирів, ніж допустимо, якби не було ями не сталось би зіткнення, на автодорозі не було попереджаючих дорожніх знаків.
В іншому свою вину визнає. В частині визнання вини кається у скоєному.
Між тим, крім часткового визнання своєї вини винуватість обвинуваченого ОСОБА_15 у скоєнні інкримінованого злочину повністю підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, саме :
- показами потерпілого ОСОБА_9 про те, що 29.03.2013 року він придбав квиток на автобус під керуванням водія ОСОБА_19 . Він слідував у м.Гадяч. На шляху слідування сталася ДТП. Моменту удару він не бачив. Автобус «Мерседес», який рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год., практично розколовся навпіл, перевернувся направо, було багато крові, шум, галас. Перед зіткненням водій ОСОБА_19 намагався з`їхати вправо Його відправили до лікарні, де він довгий час лікувався, переніс 3 операції. В результаті ДТП став інвалідом;
- показами потерпілої ОСОБА_5 про те, що очевидцем події вона не була, 29 березня 2013 року їй повідомили, що в с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області трапилося ДТП і її син ОСОБА_20 загинув;
- аналогічними показами потерпілого ОСОБА_6 ;
- показами потерпілого ОСОБА_8 про те, що 29 березня 2013 року в ДТП загинув його син ОСОБА_21 . Коли вони в денний період часу прибули на місце ДТП, то яма, яка до того була на дорозі, була заасфальтована;
-аналогічними показами потерпілої ОСОБА_7 ;
- показами свідка ОСОБА_22 , начальника філії Пісочинської ДЕП, про те, що дану ділянку дороги обслуговує Пісочинська ДЕП Він прибув на місце через 30 хв. після ДТП. Дійсно, на дорозі були ями, але їх можно було об`їхати по обочині. Крім того, на дорозі з обох сторін стоять попереджуючі знаки. Так, в сторону м.Харкова, м.Богодухів - за 300 м. до місця ДТП;
-показами свідка ОСОБА_23 , головного інженера філії Пісочинської ДЕП, про те, що дана ділянка дороги обладнана дорожніми знаками небезпечна ділянка. Дійсно, на місці ДТП була аварійна ділянка дороги з вибоїнами. Особливої небезпеки яма, в яку в`їхав ОСОБА_24 , собою не уявляє. Дорога періодично ремонтується.
- показами свідка ОСОБА_16 про те, що 29.03.2013 року він за кермом автобуса «Мерседес» повертався з м. Харків. На шляху слідування в с. Солоницівка йому назустріч на його смугу руху неочікувано, раптово виїхав автобус «Богдан», який слідував в сторону м. Харкова. Він, свідок, нічого не міг зробити. Автобус «Богдан» вдарив його автобус в праву сторону. Він їхав практично по обочині, побачив автобус «Богдан», який різко кинуло на його автобус, тобто автобус «Богдан» виїхав дуже різко. Він намагався уникнути зіткнення. Удар був на його полосі руху і прийшовся в середину його автобуса зліва. Він вважає, що у водія « ОСОБА_25 » щось трапилось, можливо він вскочив в яму. Він надавав допомогу пасажирам, які були в крові. Швидкість його автобусу була 60 км/год. В цей день погода була гарна. Несправностей його автомобіль не мав. Автобус належить йому, рік тому його автобус був переобладнаний під перевозку пасажирів. Ліцензії у нього не було. На дорозі ніяких знаків, крім про швидкість, не було;
- показами свідка ОСОБА_26 про те, що в день ДТП він повертався з м.Харкова і їхав попереду автобуса «Мерседес».Стан дороги на м.Харків був дуже поганий Він побачив, що на нього з протилежної смуги руху рухається автобус «Богдан», в зв`язку з чим він вивернув руль вправо. Він вважає, що обвинувачений , мабуть, об`їжджав велику яму і тому виїхав на зустрічну смугу дороги. Він швидко зупинився. Водій автобуса «Мерседес» уходив від удару. Зіткнення трапилося практично на обочині;
- показами свідка ОСОБА_27 про те, що 29.03.2013 року вона їхала в м. Гадяч на автобусі «Мерседес». Швидкість автобуса, на якому вона їхала, була не велика. В с. Солоницівка вона побачила, як автобус «Богдан» виїхав їм на зустріч. Водій автобуса, на якому вона їхала, вирулював вправо, щоб уникнути зіткнення, але це зробити не зміг. Все це відбулося дуже швидко;
-показами свідка ОСОБА_28 про те, що він слідував в м. Гадяч в автобусі «Мерседес», але момент зіткнення транспортних засобів не бачив;
- аналогічними показами свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ;
На лівому узбіччі у напрямку м.Харків лежить труп ОСОБА_17 , а.с. 4-5 том справи 2;
- даними із схеми дорожньо-транспортної пригоди від 29 березня 2013 року на а.с. 6 том справи 2.
- даними із ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця ДТП від 29.03.2013 року на а.с. 13-24 том справи 2;
- даними із протоколу огляду транспортних засобів від 29.03.2013р. відповідно до якого у автобуса Мерседес, держ.№ НОМЕР_2 є деформація лівої боковини, розбиті вікна кузову з правої та лівої частини, в районі деформації мається нашарування речовини зеленого кольору, в тому числі і на боковині лівого заднього колеса, деформація правої сторони автомобіля. На правій та лівій частинах кузову автомобілю маються розмиті плями речовини бурого кольору. Стан рульового управління в працездатному стані, а.с.7-8 том 2;
- даними із протоколу огляду транспортних засобів від 29.03.2013р.,Ж відповідно до якого у автобуса БАЗ держ.№ НОМЕР_1 розбите бокове скло з лівої сторони, деформація з розривами металу передньої лівої частини, розбита передня ліва фара та лівий поворотник, розбите ліве дзеркало заднього виду, а.с.9-11 том 2;
- даними схеми додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15 квітня 2013 року на а.с. 10 том справи 3.
- даними висновку комплексної експертизи відео-, звукозапису, комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи за № 2688/2689/2800 від 23 травня 2013 року , відповідно до якого швидкість руху автобусу «Мерседес», виходячи з його переміщення від моменту перетину рівня дальнього краю клумби становить біля 48 км/год. Визначити швидкість руху автобусу Богдан перед ДТП неможливо - а.с. 12-26 том справи 3;
- даними висновку судової дорожньо-технічної експертизи № 3029 від 28 травня 2013 року, відповідно до якого стан дорожнього покриття не відповідає вимогам ДСТУ, однак, ця невідповідність не знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, а.с. 33-37 том справи 3.
- даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 185/13 від 17 квітня 2013 року, відповідно до якого в момент первинного контакту автобус Богдан лівим переднім габаритом ( передня панель та ліва боковина) контактував з лівою боковиною ( за лівими дверима) автобуса Мерседес. В момент первинного контакту кут між поздовжніми вісями автобусів Богдан та Мерседес складав близько 170-175 градусів. Зіткнення транспортних засобів сталося приблизно між осипом грунту під № 1 та початком сліду бокового ковзання автобуса Мерседес, зафіксованого під час огляду місця ДТП під № 13, тобто на смузі руху в напрямку м.Богодухова ( схема 3). Встановити конкретніше місце зіткнення та розташування автобусів на проїзній частині в момент первинного контакту немає можливості з причини відсутності будь-яких подряпин та слідів гальмування, бокового зміщення на проїзній частині, а.с. 61-72 том справи 3;
- даними із протоколу проведення слідчого експерименту від 17 травня 2013 року, який проводився за участю потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_16 , підозрюваного ОСОБА_15 , які підтвердили своїх показання - а.с. 123-132 том справи 3.
- даними висновку судової авто-технічної експертизи № 3030 від 22 травня 2013 року, відповідно до якого фактичне розташування сидінь в автобусі Мерседес не відповідає технічним характеристикам заводу-виробника та висновку науково-технічної експертизи ДП «ДержавтотрансНДІпроект» від 19.07.2011, на підставі якої реєструвався транспортний засіб в органах Державтоінспекції. Переобладнання автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_2 не відповідає вимогам п.31.1 Правил дорожнього руху України, а.с. 50-57 том справи 3;
- даними висновку судової авто-технічної експертизи № 290/13 від 27 травня 2013, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автобусу Богдан ОСОБА_15 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 ПДР України. В даній дорожній обстановці водій автобусу Мерседес ОСОБА_16 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3,31.1 ПДР України.
Технічна можливість запобігання пригоди для водія ОСОБА_15 в даній дорожній обстановці визначалась виконанням ним вимог п.12.1 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Технічна можливість запобігання зіткненню з автобусом ОСОБА_25 в даній дорожні обстановці діями водія автобусу Мерседес ОСОБА_16 не визначалась.
В даній дорожній обстановці, дії водія автобусу Богдан ОСОБА_15 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. В діях водія автомобіля Мерседес ОСОБА_16 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР України, дії водія ОСОБА_16 , які не відповідали вимогам п.31.1 ПДР України з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП , а.с. 138-140 том справи 3.
- даними висновку судової авто-технічної експертизи № 186/13 від 09 квітня 2013 року, відповідно до якої на момент експертного огляду та на момент ДТП робоча гальмівна система, рульове управління та ходова частина автобуса ОСОБА_25 знаходились в працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які впливають на їх вихідні параметри, а.с. 76-78 том справи 3;
Дані висновки експертиз повністю підтримали в судовому засіданні допитані експерти.
Так, експерт ОСОБА_31 показав, що головне те, що ОСОБА_15 виїхав на зустрічну полосу руху, тобто це було зустрічне зіткнення. Водій автобуса «Мерседес» не встиг загальмувати. Якщо б навіть він і загальмував, то зіткнення не можливо було б уникнути. Перевантаження автобусу «Мерседес» не має значення для наслідків, поскільки було не маневрування, а зіткнення. Водій автобусу «Богдан» створив аварійну обстановку, від дій водія ОСОБА_19 нічого не залежало.
Експерт ОСОБА_32 підтвердив, що на даній ділянці дороги були встановлені дорожні знаки, які попереджали про дефекти дорожнього покриття, які в обов`язковому порядку повинні були бути враховані водіями, в тому числі ОСОБА_15 .
Експерт ОСОБА_33 показав, що перевантаження автобуса «Мерседес» , тобто його обладнання додатковими місцями не знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП, так як водій ОСОБА_15 виїхав на зустрічну полосу.
Експерт ОСОБА_34 в судовому засіданні підтвердив, що місцем зіткнення двох автобусів є полоса руху автобусу «Мерседес». тобто водій ОСОБА_15 виїхав на зустрічну смугу руху.
Крім того, винуватість ОСОБА_15 підтверджується наступними висновками судово-медичних експертиз:
- даними висновку судово-медичної експертизи № 130/13 від 26.04.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_17 , 1992 р.н. спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді-несумісної з життям поєднаної тупої травми тіла, від якої він помер, а.с. 154-157 том справи 2;
- даними висновку судово-медичної експертизи № 65-Ат/13 від 23.04.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_18 , 1994 р.н., спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової та щелепно-лицевої травми з ускладненням - травматичного шоку, від яких він помер, а.с. 143-145 том справи 2;
- даними висновку судово-медичної експертизи № 497-А/13 від 23.04.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , 1948 р.н. заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом печінки, частковим розривом жовчного міхура, розривами селезінки та внутрішньочеревною кровотечею, а.с. 237-238 том справи 2;
Слід зауважити, що в судовому засіданні сторона захисту заявляла клопотання про призначення судових експертиз. Судом з цього приводу постановлялись ухвали про відмову в задоволенні клопотань на тій підставі, що в ході досудового розслідування проводились численні експертизи, в судовому засіданні були допитані експерти, які відмітили, що їх висновки мають категоричний, а не ймовірний характер. При цьому експерти попереджались про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України. Сторона захисту наполягала, що не згодна з висновками експертиз, проте, не порушувала питання про притягнення експертів до кримінальної відповідальності. Крім того, захисники обвинуваченого мали можливість самостійно добути докази висновки експертиз, відкрити їх в передбаченому законом порядку, надати суду, чого зроблено не було.
Таким чином, суд, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні вищевказані докази, які у відповідності зі ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими, оцінюючи їх у своїй сукупності, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_15 та вважає, що його дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб та спричинення тяжких тілесних ушкоджень одній особі, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 286 КК України.
Вивченням даних про особу ОСОБА_15 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та колишньої роботи характеризується позитивно. ОСОБА_15 свою вину визнав частково.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_15 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України та ст. 67 КК України відсутні обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_15 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який згідно статті 12 КК України являється тяжким злочином, необережним за формою вини, дані про особу, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Суд враховує роз`яснення п. 20 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в яких зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також особу винного.
За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити винному ОСОБА_15 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі та вважає доцільним застосування до нього додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, в межах санкції частини цієї статті, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість наслідків злочину, невідшкодування потерпілим шкоди, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_15 лише з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.
Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_15 та попередження вчинення нових злочинів.
Прокурор в судових дебатах клопотав про скасування застави, проте, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання.
У кримінальному провадженні заявлені цивільні позови.
Цивільний позов прокурора Харківської області до ОСОБА_15 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_9 в сумі 3946 грн. 99 коп. підлягає задоволенню у повному обсязі, так як підтверджується доданими до позову розрахунками Харківської міської клінічної лікарні швидкої і невідкладної медичної допомоги ім. О.І.Мещанінова.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 22.3 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується також моральна шкода. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року з наступними змінами під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського ведення, оперативного керування або за іншими підставами. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
У відповідності до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Цивільний позов ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню. В частині стягнення матеріальної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, поскільки ці кошти стягнуті на користь її чоловіка ОСОБА_8 . В частині моральної шкоди в сумі 250 000 грн. на тих же підставах, що і на користь ОСОБА_8 .
Процесуальні витрати за проведені судові експертизи суд покладає на ОСОБА_15 .
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_15 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення полі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Запобіжний захід ОСОБА_15 до набрання чинності вироком залишити без змін у виді застави.
Строк відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Цивільний позов прокурора Харківської області до ОСОБА_15 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави понесені витрати на лікування ОСОБА_9 в сумі 3946 грн. 99 коп.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з дочірнього підприємства «Автосервіс» ПАТ «Курязький домобудівельний комбінат» та з ПАТ «Страхова компанія «Країна» в рівних частинах з кожного на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 15 302,00 грн. грн.
Стягнути у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 з дочірнього підприємства «Автосервіс» ПАТ «Курязький домобудівельний комбінат» в розмірі 500000 грн. та з ПАТ «Страхова компанія «Країна» в розмірі 5000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з дочірнього підприємства «Автосервіс» ПАТ «Курязький домобудівельний комбінат» та з ПАТ «Страхова компанія «Країна» в рівних частинах з кожного на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 11 496,44 грн.
Стягнути у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_8 з дочірнього підприємства «Автосервіс» ПАТ «Курязький домобудівельний комбінат» в розмірі 250 000,00 грн. та з ПАТ «Страхова компанія «Країна» в розмірі 5000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 з дочірнього підприємства «Автосервіс» ПАТ «Курязький домобудівельний комбінат» в розмірі 250 000,00 грн. та з ПАТ «Страхова компанія «Країна» в розмірі 5000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1