Справа № 366/2850/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/775/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 27 13.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
13 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.249 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.249 КК України, за наступних обставин.

05 жовтня 2015 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, на автомобілі марки «ЗАЗ», модель 110206, державний номер НОМЕР_1 , прибув до берега річки Тетерів, неподалік села Лапутьки, Іванківського району, Київської області. В подальшому, ОСОБА_8 на гумовому човні вийшов на воду і за допомогою чотирьох риболовецьких сіток, які є забороненими засобами ловлі риби, в порушення п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, протягом дев`яти годин здійснив вилов риби на загальну суму 12 614 гривень, тим самим заподіявши істотну шкоду державі.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Підставами для скасування вироку суду першої інстанції прокурор зазначає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує про невідповідність обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_8 , вимогам ст. 291 КПК України, який, на думку прокурора, не містить належним чином сформульованого обвинувачення відповідно до диспозиції ч.2 ст.249 КК України, що діяла на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення. Також, прокурор зазначає про те, що всупереч п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку судом першої інстанції взагалі не зазначено частини статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнано ОСОБА_8 . Крім того, апелянт вказує про те, що в порушення п.1 ч.9 ст.100 КПК України, суд першої інстанції під час ухвалення вироку не конфіскував належний ОСОБА_8 автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110206, державний номер НОМЕР_1 , який є речовим доказом та знаряддям злочину, а повернув його власнику. Таким чином, як стверджує прокурор, з урахуванням зазначених обставин оскаржуваний вирок не може вважатися законним та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При перевірці матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності обвинувального акта відносно ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України, є обґрунтованими, так як зазначений обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, відповідно до диспозиції ч.2 ст.249 КК України.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини» № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Як встановлено колегією суддів, матеріали кримінального провадження містять обвинувальний акт від 23 березня 2016 року, складений відносно ОСОБА_8 , який не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення за ч.2 ст.249 КК України відповідно до положень закону. Відповідно до диспозиції ч.2 ст.249 КК України, відповідальність за вказаною частиною статті кримінального закону настає за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, та було вчинено із застосуванням вибухових, отруйних речовин, електроструму або іншим способом масового знищення риби, звірів чи інших видів тваринного світу або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 орган досудового розслідування обвинувачує його у незаконному зайнятті рибним промислом, без ознаки добування, тобто у вчиненні дій, які характерні при порушенні правил рибальства, відповідальність за які передбачена ст. 85 КУпАП. Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за ст. 249 КК України є заподіяння істотної шкоди незаконним добувним промислом. Вирішуючи питання, чи є шкода істотною, необхідно в кожному конкретному випадку враховувати кількість, вартість та екологічну цінність здобутих або знищених біоресурсів.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не містить взагалі вказівки про те, у чому ж полягає істотність шкоди, спричиненої незаконними діями обвинуваченого, а є лише загальна вказівка на спричинення його діями істотної шкоди. Таким чином, висунуте ОСОБА_8 обвинувачення є неконкретним, що суттєво порушує його процесуальні права, передбачені ст.42 КПК України і розцінюється колегією суддів як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та є підставою для скасування оскаржуваного вироку, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України. Крім того, однією з кваліфікуючих ознак за ч.2 ст.249 КК України є наявність у особи незнятої та непогашеної судимості за злочин, передбачений цією ж статтею. Кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.249 КК України, орган досудового розслідування та суд посилаються на наявність у нього незнятої та непогашеної судимості за вироком Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2012 року за ч.1 ст.249 КК України, однак будь-яких даних про те, що вказана судимість не була погашеною, відповідно до ст. 89 КК України, на час вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, матеріали кримінального провадження не містять.

Більше того, з довідки № 266-07102015/32010 від 09 жовтня 2015 року щодо попередніх судимостей ОСОБА_8 , вбачається, що в жовтні 2014 року прокуратурою Вишгородського району Київської області направлено до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.249 КК України, однак дані про результати його розгляду в кримінальному провадженні відсутні, хоча можуть мати істотне значення для правильного розгляду та прийняття рішення по обвинувальному акту в даному кримінальному провадженні (а. с. 94-95).

Також, на переконання колегії суддів, є обґрунтованими доводи прокурора щодо відсутності у мотивувальній частині оскаржуваного вироку суду, всупереч вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, вказівки на частину статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнано ОСОБА_8 .

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити порушення суду першої інстанції так як докази в даному кримінальному провадженні щодо обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, а тому апеляційному перегляду не підлягають.

За таких обставин, вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 , необхідно скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому інші доводи апеляційної скарги прокурора підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 - скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.249 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Судді:

__________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4