Єдиний унікальний № 500/3596/16-к
Провадження № 1-кп/500/335/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
26 липня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001129, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, з вищою освітою, працюючого інженером у ГВСП «База технічного обслуговування флоту» ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:
12 квітня 2016 року приблизно о 23:20 годині ОСОБА_5 , знаходячись у загальному коридорі будинку АДРЕСА_2 , ході сварки із сусідом ОСОБА_6 , на грунті особистих неприязних стосунків, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс йому один удар металевим загостреним цвяхом в область грудної клітини зліва, в результаті чого заподіяв останньому проникаюче колоте поранення грудної клітини зліва в області четвертого міжребер`я по навкологрудинній лінії з пошкодженням серцевої сорочки, яке супроводжувалось крововиливами в порожнину серцевої сорочки (гемоперикард) і плевральній порожнині (гемоторакс), яке згідно висновку судово-медичного експерта №193 від 24.05.2016 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 12 квітня 2016 року він прийшов додому з роботи дуже втомленим та, повечерявши з дружиною, вони близько 21:00 год. лягли спати. Але він прокинувся від шуму, галасу, гучної музики, які доносилися з квартири потерпілого ОСОБА_6 , який є його сусідом. Подивившись на годинник, він побачив, що не було ще 23:00 год., тому він вирішив почекати до 23:00 год. та намагався заснути, але йому так і не вдалося це зробити. Тоді він знов подивився на годинник, було вже 23:07 год., тоді він вийшов та зробив зауваження сусіду з приводу шуму. Один з друзів потерпілого сказав, що вони вже уходять та припинили шум. Він повернувся до себе в квартиру, але через 10 хвилин знов почався галас, тоді він, перебуваючи в розпачі, оскільки наступного дня у нього був важкий робочий день, а він не міг заснути, взяв зі свого інструменту, що потрапило йому в руку, оскільки розумів, що сусід був не один, та знов пішов до нього. Відчинивши двері, він побачив потерпілого ОСОБА_6 , який з розведеними руками пішов на нього та він, не правильно зрозумівши його, завдав йому удар в область груді металевим загостреним цвяхом у виді шила, який він заздалегідь взяв із собою. Після цього він пішов звідти, викликав поліцію, він також зрозумів, що він щось недобре вчинив, оскільки приїхала швидка медична допомога. Також приїхали поліцейські, яким він видав предмет, яким наніс удар потерпілому. Наступного дня мати потерпілого прийшла до нього та сказала йому, що потерпілий ОСОБА_6 знаходиться в реанімації, він повністю відшкодував витрати на лікування потерпілого, а також розмір його заробітку за один місяць, коли він перебував на лікуванні. Обвинувачений ОСОБА_5 пожалів про свої дії та вибачився у судовому засіданні перед потерпілим ОСОБА_6 .

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , дослідженням даних висновку судово-медичної експертизи, а також документів щодо заходів забезпечення кримінального провадження та що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання себе винним обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність у вчиненні злочину також повністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 та даними судово-медичної експертизи № 193 від 24.05.2016 р.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що приблизно в середині квітня 2016 року до нього у гості прийшли його друзі, загалом їх було три чоловіки та три жінки. Вони відпочивали, випивали пиво, слухали музику. Обвинувачений ОСОБА_5 виходив та робив їм зауваження щодо гучної музики та щодо галасу, на що вони сказали йому, що не було ще 23:00 год., та о 23:00 год. вони припинять, оскільки вже мають розійтися. Близько о 23:15 23:20 год. обвинувачений ОСОБА_5 знов вийшов та він, бажаючи пояснити йому ситуацію, пішов на нього з розведеними руками і, не зрозумівши що трапилось, відчув удар в область груді та у нього пішла кров. Його дружина викликала швидку допомогу та його госпіталізували в лікарню. До обвинуваченого у нього немає ніяких претензій, вважає, що десь є і його вина у цьому, обвинувачений вибачився перед ним, вони разом поговорили, розібралися, він його пробачив, обвинувачений також повністю відшкодував йому завдану шкоду.

Згідно даним висновку експерта № 193 від 24.05.2016 р., ОСОБА_6 було заподіяне проникаюче колоте поранення грудної клітини зліва в області четвертого міжребер`я по навкологрудинній лінії з пошкодженням серцевої сорочки, яке супроводжувалося крововиливами в порожнину серцевої сорочки (гемоперикард) і плевральній порожнині (гемоторакс), яке заподіяне незадовго до надходження в стаціонар та могли утворитися 12.04.2016 р., це тілесне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, суд вважає, що досліджені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_5 за місцем роботи характеризується позитивно, як відповідальна особа, в колективі користується повагою, має загострене відчуття справедливості, відносини з колегами по роботі дружні, безконфліктні.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд також враховує позицію потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого не має, обвинувачений вибачився перед ним, він його пробачив, обвинувачений повністю відшкодував завдані йому збитки, просить не позбавляти його волі.

З урахуванням вказаних обставин, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, позиції потерпілого ОСОБА_6 , який просив суд не позбавляти волі обвинуваченого, а також того, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому злочині та активно сприяв його розкриттю, добровільно відшкодував завдані збитки, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє та потребує лікування, те, що у нього є мати похилого віку, яка потребує його догляду, того, що в обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_5 необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк в нижніх межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки в даному випадку таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2016 р. відносно нього застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання в період часу з 21:00 до 06:00 год. строком до 15.08.2016 р. З метою забезпечення виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно нього у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2016 р. арешт, та гострий предмет з тонким наконечником, який був добровільно виданий ОСОБА_5 та упакований в полімерний експертний пакет №0494992, відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України слід конфіскувати, як знаряддя злочину.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, що передбачені п.п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 26 липня 2016 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 21:00 до 06:00 год., та із зобов`язанням його прибувати до слідчого, прокуратури та суду за першою вимогою.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2016 р. арешт, та гострий предмет з тонким наконечником, який був добровільно виданий ОСОБА_5 та упакований в полімерний експертний пакет №0494992, конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1