Справа № 473/1659/15-к
УХВАЛА
іменем України
"05" вересня 2016 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000699 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Малосолоне, Вознесенського району, Миколаївської області, з вищою освітою, раніше не судима, перебуває в декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с.Новопавлівка, Врадіївського району, Миколаївської області, з середньою освітою, раніше не судимий, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення в тому, що в середині серпня 2010 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_11 та її чоловіка ОСОБА_8 виник злочинний намір на незаконне збагачення шляхом фіктивного працевлаштування ОСОБА_8 до Трикратської дитячої школи мистецтв. У подальшому, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не має спеціалізованої освіти, яка б надавала йому повноваження на здійснення викладацької діяльності, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , використовуючи в корисливих цілях довірливі відносини з директором Трикратської дитячої школи мистецтв ОСОБА_12 , шляхом обману та зловживання її довірою домовилась про працевлаштування ОСОБА_8 на посаду викладача театрального відділення Прибужанівської філії Трикратської дитячої школи мистецтв.

26.08.10 року ОСОБА_7 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, надала ОСОБА_12 заяву про прийняття на роботу ОСОБА_8 та копію диплому про закінчення ОСОБА_8 . Миколаївського державного вищого училища культури за спеціальністю «Народна художня творчість» та присвоєння 28.06.1996 року рішенням Державної кваліфікаційної комісії кваліфікації «Режисер театралізованих заходів, організатор культурно-дозвіллєвої діяльності», відомості якого не відповідали дійсності.

01.09.2010 року директором Трикратської дитячої школи мистецтв ОСОБА_12 , введеною в оману діями ОСОБА_7 , було прийнято рішення у вигляді винесення наказу №47 про прийняття ОСОБА_8 на посаду викладача театрального відділення, що стало підставою для подальшого нарахування та виплати з місцевого бюджету Вознесенського району заробітної плати ОСОБА_8 .

На протязі часу з 01.09.2010 по 30.06.2011 року ОСОБА_7 з ОСОБА_8 достовірно знаючи, що викладач ОСОБА_8 законних підстав для призначення на посаду не мав, свої функціональні обов`язки не виконував, місце роботи не відвідував, щомісяця отримували грошові кошти, виділені з місцевого бюджету Вознесенського району на оплату його праці.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи грошовими коштами у загальній сумі 26285,12 грн., чим спричинили інтересам держави матеріальний збиток на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також, на початку січня 2011 року, більш точний час у ході досудового розслідування встановлений не був, у м.Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_7 з метою отримання у центральній бухгалтерії сектору культури Вознесенської райдержадміністрації грошових коштів призначених на оплату праці викладача Трикратської дитячої школи мистецтв ОСОБА_8 у невстановленому місці з використанням комп`ютерної техніки виготовила довіреність про надання ОСОБА_8 згоди на отримання нею його заробітної плати, в якій самостійно відобразила від його імені підпис, чим підробила офіційний документ.

Ці дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційною документу з метою використання його підроблювачем.

Також, 26.08.2010 р., у денний час. у м.Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні сектору культури Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, що розташоване по вул.Шевченко, 8, з метою незаконного працевлаштування свого чоловіка ОСОБА_8 на посаду викладача Трикратської дитячої школи мистецтв завідомо знаючи, що копія диплому про закінчення ОСОБА_8 . Миколаївського державного вищого училища культури за спеціальністю «Народна художня творчість» та присвоєння 28.06.1996 р. рішенням Державної кваліфікаційної комісії кваліфікації «Режисер театралізованих заходів, організатор культурно-дозвіллєвої діяльності» містить неправдиві відомості, а саме диплом виготовлений неспеціалізованою установою та ОСОБА_8 фактично курс навчання не проходив, надала його директору Трикратської дитячої шкоти мистецтв ОСОБА_12 , внаслідок чого 01.09.2010 року наказом №47 ОСОБА_8 було призначено на посаду викладача театрального відділення Трикратської дитячої школи мистецтв. А також, на початку січня 2011 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні сектору культури Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, що розташоване по вул.Шевченко, 8, з метою отримання безпідставно нарахованих коштів призначених на оплату праці її чоловіка ОСОБА_8 , працюючого на посаді викладача театрального відділення Трикратської дитячої школи мистецтв, достовірно знаючи, що письмова довіреність, надана ОСОБА_8 на отримання нею його заробітної плати, є являється підробленим документом, а саме підпис довірителя виконаний нею самою, надала її працівникам центральної бухгалтерії сектора культури Вознесенської райдержадміністрації, що слугувало підставою у подальшому отримувати заробітну плату ОСОБА_8 .

Ці дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення в тому, що у середині серпня 2010 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_11 та її чоловіка ОСОБА_8 виник злочинний намір на незаконне збагачення шляхом фіктивного працевлаштування ОСОБА_8 до Трикратської дитячої школи мистецтв. В подальшому, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не має спеціалізованої освіти яка б надавала йому повноваження на здійснення викладацької діяльності, діючи за попередньою змовою ОСОБА_8 , використовуючи в корисливих цілях довірливі відносини з директором Трикратської дитячої школи мистецтв ОСОБА_12 , шляхом обману та зловживання її довірою домовилась про працевлаштування ОСОБА_8 на посаду викладача театрального відділення Прибужанівської філії Трикритської дитячої школи мистецтв. 26.08.2010 року ОСОБА_7 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення себе та ОСОБА_8 , надала ОСОБА_12 заяву про прийняття на роботу ОСОБА_8 та копію диплому про закінчення ОСОБА_8 . Миколаївського державною вищою училища культури за спеціальністю «Народна художня творчість» та присвоєння 28.06.1996 року рішенням Державної кваліфікаційної комісії кваліфікації «Режисер театралізованих заходів, організатор культурно-дозвіллєвої діяльності», відомості якого не відповідали дійсності.

01.09.2010 року директором Трикратської дитячої школи мистецтв ОСОБА_12 , введеною у оману діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було прийнято рішення у вигляді винесення наказу №47 про прийняття ОСОБА_8 на посаду викладача театрального відділення, що стало підставою для подальшого нарахування та виплати з місцевою бюджету Вознесенського району заробітної плати ОСОБА_8 .

На протязі часу з 01.09.2010 по 30.06.2011 року ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що викладач ОСОБА_8 законних підстав для призначення на посаду не мав, свої функціональні обов`язки не виконував, місце роботи не відвідував, щомісяця отримували грошові кошти, виділені з місцевого бюджету Вознесенського району на оплату його праці.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи грошовими коштами у загальній сумі 26285,12 грн., чим спричинили інтересам держави матеріальний збиток на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Внаслідок вчинених обвинуваченими злочинів було спричинено інтересам місцевого бюджету Вознесенського району матеріальну шкоду на загальну суму 26 285,12 грн.

05 липня 2016 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності його підзахисного ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні захисник просив суд задовольнити дане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 суду пояснив, що вину у вчиненні злочину, передбаченого 2 ст.190 КК України, він визнає повністю, визнає розмір шкоди, яку було спричинено його діями внаслідок злочину, та згоден із закриттям кримінального провадження з підстав, передбачених ст.49 КК України.

Прокурор та інші учасники процесу не заперечували проти вказаного клопотання.

Також клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності 05.09.2016 року було подане і захисником обвинуваченої ОСОБА_7 . Так, її захисник зазначив, що оскільки вона обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, які вона скоїла у період з 01.09.2010 по 30.06.2011 року і які, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та з дня закінчення вчинення ОСОБА_7 вказаних злочинів минуло більше п`яти років, - її слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, вона визнає повністю, визнає розмір шкоди, яку було спричинено її діями внаслідок їх вчинення, та згодна із закриттям кримінального провадження з підстав, передбачених ст..49 КК України.

Прокурор та інші учасники процесу не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисників про звільнення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягають задоволенню.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого, ч.2 ст.190 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як вбачається із обвинувального акту злочин, за яким ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, - було ним вчинено у період з 01.09.2010 по 30.06.2011 року і з дня закінчення вчинення даного злочину обвинуваченим минуло більше п`яти років.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, які вона скоїла у період з 01.09.2010 по 30.06.2011 року і які, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та з дня закінчення вчинення ОСОБА_7 вказаних злочинів минуло більше п`яти років

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України та п.3 ч.1 ст.49 КК України кримінальне провадження може бути закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

На підтвердження того, що перебіг давності не переривався, з огляду на положення ч.3 ст.49 КК України, стороною захисту було надано вимоги про судимість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з яких вбачається, що з моменту вчинення злочинів, за якими їм пред`явлено обвинувачення даному кримінальному провадженні, - ними не було вчинено злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Так, як з моменту скоєння обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень пройшло більше п`яти років, обвинувачені погодилися із клопотанням захисників про закриття провадження за строками давності, перебіг давності не переривався, прокурор не заперечував проти закриття провадження з цієї підстави, яка є нереабілітуючою, про що суд роз`яснив сторонам, - тому, суд вважає, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Позовна заява Вознесенського міжрайонного прокурора від 07.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 збитків на загальну суму 26285,12 грн., розмір якої визнано обвинуваченими підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки згідно роз`ясненням, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.369-372, ст.376, ст.395 КПК України, п.3 ч.1 ст.49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності його підзахисного ОСОБА_8 , обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №473/1659/15-к (№0000699) відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - закрити.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності його підзахисної ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №473/1659/15-к (№0000699) відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України - закрити.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом 7 днів з моменту її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: