Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1793/16-к
Провадження №: 1-кс/332/194/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0002183 від 07.06.2016 року та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не має постійного місця проживання, раніше в силу ст.89 КК України не судимий,-

В С Т А Н О В И В:
09.06.2016 року слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0002183 від 07.06.2016 року відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.06.2016 року, в період часу з 18 години 00 хвилин до 18 години 30 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, знаходячись у подвір`ї будинку на перехресті вулиці Радіаторної та
АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого умислу, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у раніше невідомого неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мобільний телефон «LG-E425», належний його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_5 направився в сторону будинку № 46 по вул. Радіаторній в м. Запоріжжі, імітуючи при цьому здійснення дзвінку, після чого спустився до балки «Маркусова». На неодноразові вимоги неповнолітнього ОСОБА_7 повернути йому мобільний телефон, ОСОБА_5 не реагував та продовжував імітувати розмову по мобільному телефону та пересуватись в безлюдне місце.
Розуміючи, що ОСОБА_7 прямує за ним та що його дії для потерпілого носять відкритий характер, ОСОБА_5 , маючи умисел на утримання викраденого майна, підняв з землі дерев`яну палицю, за допомогою якої почав погрожувати ОСОБА_7 застосувати відносно нього насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, при цьому демонстрував можливість нанесення ударів.
Неповнолітній ОСОБА_7 , реально сприймаючи ситуацію, що склалася і дії ОСОБА_5 , не маючи змоги вчинити опір, побіг у протилежний бік.
Таким чином, ОСОБА_5 відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: мобільний телефон «LG-E425», imei: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, вартістю 799 гривень, із сім-картою оператору стільникового зв`язку «Life» № НОМЕР_2 , вартістю 50 гривень, та накопичувачем пам`яті об`ємом 4 gb, вартістю 50 гривень, а всього на загальну суму 899 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток за вищезазначену суму.
08.06.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 пояснив, що 07.06.2016 року, приблизно о 18 годині, він знаходився у подвір`ї будинків, які розташовані на перехресті вулиць Радіаторної та Республіканської в м. Запоріжжі. В цьому місці він побачив невідомого хлопця віком 14-15 років, у якого попросив телефон, при цьому мав намір заволодіти ним. Отримавши телефон, він зробив вигляд, що здійснює дзвінок, та направився у бік балки «Маркусова». Хлопець прямував за ним, та прохав віддати телефон, на що ОСОБА_5 говорив, що йому мають перетелефонувати. Перебуваючи у балці він підняв із землі дерев`яну палку та почав розмахувати нею, емітуючи удари, та сказав, що телефон хлопцю не віддасть. Після цього хлопець пішов у протилежний бік. Заволодівши телефоном, ОСОБА_5 направився в сторону вул. Історичної, де був затриманий співробітниками поліції. Пояснює, що вчинив злочин, оскільки постійного джерела доходів не має.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: затриманням ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення злочину, оглядом місця події, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , показаннями потерпілої ОСОБА_8

07.06.2016 о 18-35 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України. 08.06.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від чотирьох до шести років, а також те, що на даний час існують ризики, а саме: запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування, чому сприяє те, що підозрюваний не має постійного місця мешкання, міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходів.

У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на неможливість перебування ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі у зв`язку із станом здоров`я. Просив суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судом було встановлено, що 07.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (кримінальне провадження № 0002183).

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження. В клопотанні є підпис підозрюваного та захисника щодо вручення 08.06.2016 року о 17-00 годині копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копій матеріалів на 22 аркушах. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 09.06.2016 року о 14-30 годині, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.06.2016 року, ОСОБА_5 був затриманий 07.06.2016 року відповідно до ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді. Саме час 18-35 година 07.06.2016 року є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.

З вказаного протоколу затримання вбачається, що підставою затримання ОСОБА_5 стало те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

08.06.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, наявними у справі допустимими доказами.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий, підозрюється у скоєнні злочину, який згідно зі ст..12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від чотирьох до шести років, не має постійного місця проживання, джерела доходу, міцних соціальних зв`язків.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаного із погрозою застосування насильства, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

При цьому наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що останній не має постійного місця проживання, джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, підтверджують наявність зазначених вище ризиків. Крім того, неможливість перебування підозрюваного під вартою внаслідок захворювання, на що посилається сторона захисту, повинно бути підтверджено документально, тому слідчий суддя вважає, що ці доводи захисту на даній стадії є необґрунтованими. Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту суддя вважає безпідставним, оскільки, як зазначив сам підозрюваний, постійного місця проживання він не має.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Крім того, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.183 КПК України та не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні підозрюється у злочині, вчиненому із погрозою застосування насильства.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0002183 від 07.06.2016 року та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 18-35 години 07.06.2016 року.
Строк дії ухвали слідчого судді закінчується о 18-35 годині 06.08.2016 року.
Копії ухвали для її виконання направити начальникові Запорізького слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, керівнику Запорізької місцевої прокуратури № 1 та начальнику СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області.

Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1