Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
07 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника- ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2016 року у кримінальному провадженні №0001374 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.155 КК України;

за участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника- ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.155 КК України до обмеження волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки передбачені п.п. 2- 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 19 вересня 2015 р. приблизно 22 год. 30 хв., перебуваючи в альтанці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_2 , вступив в статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_8 , яка не досягла статевої зрілості.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник- ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження. Вказує, що місцевий суд не дав належної оцінки показам свідків у справі щодо віку потерпілої ОСОБА_8 . Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено в діях ОСОБА_6 час вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника- ОСОБА_5 , які просять вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження, доводи прокурора, який просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.155 КК України є вірною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що 20 вересня 2015 року о 01 год. у нього було два добровільних статевих акта з ОСОБА_8 . При цьому зазначив, що вважав потерпілу повнолітньою, оскільки під час знайомства вона повідомила, що їй вже є 18 років.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що 19 вересня 2015 у вечірню пору доби у неї було два статеві акти з ОСОБА_6 , ці дії тривали орієнтовно з 22 години 30 хвилин протягом двох годин. Повідомляла ОСОБА_6 про те, що їй лише 15 років, однак не чинила опір обвинуваченому, оскільки дуже його боялася.

Із показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вбачається, що повернувшись до будинку ОСОБА_9 , потерпіла розповіла про те, що у неї був статевий акт з ОСОБА_6 та що ця подія відбувалася в альтанці поруч з магазином. При цьому вона казала, що просила ОСОБА_6 не здійснювати статевий акт, бо їй лише 15 років.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №408/15 від 21.10.2015, соматичний стан ОСОБА_8 відповідає віку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №379/15 від 21.10.2015, ОСОБА_6 на момент скоєння злочину будь-яким психічним захворюванням не страждав, в тимчасовому розладі психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг вплинути на його поведінку не перебував.

Колегія суддів критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не допускав, що ОСОБА_8 є особою, яка не досягла статевої зрілості, так як суб`єктивна сторона вказаного злочину передбачає не тільки ставлення суб`єкта до потерпілої умисним, а і необережним.

При цьому ОСОБА_6 , завідомо знаючи, що ОСОБА_8 має дитячу статуру, дитячі риси обличчя міг і повинен був передбачити, що остання не досягла статевої зрілості, однак вступив з нею у статеві зносини.

Місцевий суд правильно критично оцінив покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не усвідомлював того, що вступив у статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не знав про неповнолітній вік потерпілої ОСОБА_8 , оскільки диспозиція ст.155 КК України передбачає статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1004 потерпіла ОСОБА_8 не досягла статевої зрілості (а.с.61).

Сам факт вступу ОСОБА_6 в статеві зносини з потерпілою ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_5 не оспорюється.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що місцевий суд не встановив час вчинення кримінального правопорушення, то вони не заслуговують на увагу, так як вони спростовуються показами потерпілої ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які показали, що 19 вересня 2015 року у вечірню пору доби у них було два статеві акти і що ці дії тривали приблизно з 22 год. 30 хв.

Як вірно встановлено місцевим судом, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відбулося 2 статеві акти з деяким проміжком, останній з яких відбувся о 01 год. 20 вересня 2015 року в альтанці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , тому безпідставними є посилання захисника-адвоката ОСОБА_5 щодо невстановлення часу вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував його особу та думку потерпілої ОСОБА_8 , яка не наполягла на призначенні останньому покарання у виді позбавлення волі, відсутність обставин, які обтяжують покарання і обґрунтовано призначив покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків згідно п.п. 2- 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Порушень вимог КПК України, які б були підставою для скасування вироку суду першої інстанції не встановлено.

Підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1