Справа № 191/3663/16-к
Провадження № 1-в/191/2039/16
У Х В А Л А
іменем України
25 серпня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яким просить суд розглянути питання щодо умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

Засуджений в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. В розумінні правил ст. 81 КК України підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен грунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджувався двічі за умисні тяжкі злочини, другий раз був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 3 дні. По даній справі засуджений 01.04.2009 року апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі. Початок строку: 19.02.2009 року, кінець строку: 14.10.2017 року. Станом на 23.08.2016 року не відбута частина покарання складає 1 рік 1 місяць 21 день. 15.07.2016 року комісією установи були розглянуті матеріали щодо застосування ст. 81 КК України, але відмовлено, як особі що не довела своє виправлення. До Синельниківської ВК № 94 засуджений прибув 07.12.2009 року, на даний час залучається до роботи на підприємстві установи, а також систематично залучається до робіт із благоустрою, ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, порушень правил пожежної безпеки і безпеки праці не допускає, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, сумлінно ставиться до своїх обов`язків, за що був заохочений 6 разів, вимоги режиму утримання розуміє правильно, порушень не допускає, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, етапи програми виконує самостійно та систематично, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, має свідоцтво державного професійно-технічного навчального закладу «Синельниківський навчальний центр № 94» про присвоєння робітничої кваліфікації токаря, на профілактичному обліку не перебуває, провину та суспільну небезпеку у скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині.

Відповідно до довідки про наявність заохочень та стягнень засуджений ОСОБА_4 за весь час відбування покарання мав 29 стягнень у вигляді догани, суворої догани, перебування у карцері та дисциплінарному ізоляторі, які допускались засудженим систематично на протязі 2009 2015 років. Має 6 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Після останнього стягнення, накладеного 30.07.2015 року, має лише 3 заохочення.

Отже, наявність дисциплінарних стягнень, які на даний час погашені, але їх кількість, характер допущених порушень, види стягнень та систематичність вчинення свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 за весь час відбування покарання свого виправлення не довів, у зв`язку з чим його поведінка та ставлення до праці не є сумлінними. Наявність позитивної характеристики, факту залучення засудженого до роботи, накладення заохочень, після яких неодноразово накладались стягнення та після останнього стягнення було накладено лише три заохочення не можуть свідчити про його належне виправлення, у зв`язку з чим поведінка засудженого та його ставлення до праці не є сумлінними.

Таким чином, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України, Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Копію ухвали направити начальнику СВК № 94, прокурору Синельниківської місцевої прокуратури для відома, засудженому ОСОБА_4 для вручення.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання ним даної ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1