Справа№ 139/174/16-к

У Х В А Л А
(про призначення повторної експертизи)
14 березня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01 лютого 2016 року близько 01-ої години, перебуваючи в будинку подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, взявши до рук пляшку, заповнену рідиною, умисно наніс ОСОБА_3 один удар в тім`яну частину голови.
Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 47/19 від 12 лютого 2016 року у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у виді: забійної рани лінійної форми в центрі тімяної ділянки; лінійний перелом луски лівої скроневої кісти з субдуральним прошаруванням, які утворились одномоментно від одноразової дії тупого предмету, яким могла бути і склянна пляшка, заповнена рідиною, нанесені, можливо, в ніч з 31.01.2016 року на 01.02.2016 року і належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх утворення.
Після допиту обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідження доказів обвинувачення, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про призначення у даному кримінальному провадженні комісійної судово-медичної експертизи для визначення (підтвердження чи спростування) ступеня тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень.
Обвинувачений в судовому засіданні вказане клопотання підтримав.
Прокурор заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, заявляючи, що для підтвердження ступеня тяжкості тілесних ушкоджень достатньо буде допитати експерта в суді.
Потерпілий ОСОБА_3 вирішення клопотання поклав на розсуд суду.
Суд, з врахуванням мотивів клопотання, приходить до висновку про його обґрунтованість та можливість його задоволення, виходячи з наступного:
Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і жодин невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
Стороною обвинувачення як доказ винуватості ОСОБА_4 подано висновок експерта № 47/19 від 12 лютого 2016 року, в якому визначено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого (забійна рана лінійної форми в центрі тімяної ділянки; лінійний перелом луски лівої скроневої кісти з субдуральним прошаруванням), які віднесено до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя на час їх утворення.
В ході судового розгляду будо допитано обвинуваченого, потерпілого та свідків, які суду пояснили, що ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_3 один удар пляшкою з вином у тім`яну частину голови, в результаті чого шкіра голови була розсічена і утворилася рана довжиною 1-1,5 сантиметра. Всі учасники судового розгляду, в тому числі і сам потерпілий, заявили, що ОСОБА_3 був у стані алкогольного сп`яніння, після нанесеного удару самостійно взувся, пішов з подвір`я, заперечував проти виклику лікарів швидкої допомоги.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» визначено, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Цією ж Постановою (п. 11) передбачено право суду на призначення повторної експертизи, у випадку коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.
Відповідно до п. 4 "Методичні вказівки" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 визначено, що судово-медична експертиза проводиться судовим експертом з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.
Поданий стороною обвинувачення висновок експерта № 47/19 від 12 лютого 2016 року містить в собі вказівку на те, що проведено експертизу потерпілого, однак висновок про тяжкість тілесних ушкоджень зроблено лише на підставі медичних документів: медичної картки № 265 стаціонарного хворого ОСОБА_3 . ВНС відділення Мурованокуриловецької ЛПЛ, даних спіральної комп`ютерної томографії кісток черепа та головного мозку, додаткового рентген обстеження.
Крім того, діагноз про перелом луски скроневої кістки судово-медичним експертом було виявлено по медичних документах і в той же день було зроблено висновок про тяжкість такого перелому. Однак, експертом не висвітлено питання, чи міг цей перелом утворитися внаслідок одноразового удару повною пляшкою в тім`яну частину голови, чи не має цей перелом давностних ознак, чи не є він результатом анатомічної особливості будови скроневої кістки.
Відповіді на ці запитання може дати лише відповідний спеціаліст і від відповідей на них залежатиме обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя на час їх утворення.
Одночасно слід відмітити, що всупереч вимогам пункту 3.4. Інструкції про проведення судово-медичних експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, у висновку експерта взагалі відсутня дослідна частина, яка повинна містити докладний опис процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методик, що застосовувались, в тому числі і тих, що реєстрували ушкодження.
Як вбачається з висновку експерта № 47/19 від 12 лютого 2016 року, ступінь тяжкості тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_3 визначено як тяжке за ознакою небезпечності для життя. Ушкодження, що небезпечні для життя, визначені у підпункті 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Експерт у своєму висновку жодним словом не обмовив, які загрозливі для життя явища спричинює лінійний перелом луски лівої скроневої кістки з субдуральним прошаруванням.
Враховуючи все вищенаведене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого захисником клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи.
Відповідно до п. 2.2. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, судом можуть бути призначені первинна, додаткова та повторна судово-медична експертиза. Повторна судово-медична експертиза повинна бути доручена тільки іншому (іншим) експерту (експертам) (п. 2.3. Інструкції).
Участь кількох експертів є обов`язковою при проведенні, зокрема, повторних експертиз за матеріалами кримінальних справ( п. 2.4.2. Інструкції).
Проведення цих експертиз здійснюється у відділах комісійних експертиз бюро судово-медичних експертиз управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів, у відділі комісійних експертиз республіканського бюро (Автономної Республіки Крим), а також у судово-медичному відділі Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумніву в правильності експертизи.
З врахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 242, 332, 350 КПК України, п. 3, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», пунктами 2.1. - 2.4., 3.4. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженими наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, суд, -
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення повторної судово-медичної експертизи - задовольнити.
На вирішення експертів поставити наступні питання:
1) Які тілесні ушкодження завдані потерпілому ОСОБА_3 .? Їх характер, локалізація, механізм утворення.
2) Який ступінь тяжкості завданих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень? Їх розмежування.
3) Чи має перелом луски скроневої кістки зліва у ОСОБА_3 об`єктивні клінічні, рентгенологічні дані, що підтверджують його?
4) Чи можливо завдати тілесне ушкодження у вигляді перелому луски скроневої кістки при нанесенні одного удару пляшкою з рідиною, враховуючи характер тілесного ушкодження на тім`яній ділянці голови ОСОБА_3 і яка форма рани на тім`яній частині голови?
5) Чи має луска скроневої кістки у ОСОБА_3 анатомічну особливість? Якщо так, то в чому це виражається?
6) Чи можливо отримати перелом луски скроневої кістки зліва при падінні з висоти власного росту на тверду поверхню (асфальт, бетон, дерев`яну підлогу, грунт, покритий кригою)?
Експертів попередити про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причини від виконання покладених на них обов`язків, що передбачено статтями 384 та 385 КК України.
Судове засідання відкласти до отримання висновку експертизи.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження для відома та направити до Вінницького обласного бюро судово-медичних експертиз для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ______________