Справа № 200/8688/16-к
Провадження № 1-кп/200/390/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську матеріали судового провадження № 1кп/200/390/16 (кримінальне провадження №0000886) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 304 КК України, ОСОБА_6 , за ч.2 ст.186 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на два місяці, оскільки ризики, які були наявні під час обрання та продовження запобіжного заходу, не перестали існувати. Опинившись на волі, на думку прокурора, обвинувачений ОСОБА_5 буде впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також може продовжити свою злочинну діяльність.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .. Зазначили, що доказів його вини у прокурора немає, потерпілий до ОСОБА_5 претензій не має, в зв`язку із чим немає підстав продовжувати строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 також заявив, що він не винний у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відповідно до Закону України «Про амністію» є не судимим, проте вже півроку він знаходиться під вартою, а розгляд даного кримінального провадження не відбувається. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши доводи сторін судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора в частині продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Обвинувачений ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2012 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. 27.06.2014 року ОСОБА_5 був звільнений від подальшого відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію». 17.11.2014 року ОСОБА_5 був засуджений Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 125 КК України до громадських робіт строком на 60 годин.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у вигляді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до ч.5 ст. 90 КК України, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

Таким чином, з врахуванням тієї обставини, що з моменту звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбуття покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 27.06.2014 року шість років не минуло, ОСОБА_5 вважається особою, яка є раніше судимою. Крім того, перебіг строків погашення судимості ОСОБА_5 за даним вироком суду було перервано вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2014 року і саме з цієї дати слід вираховувати строки погашення судимості обвинуваченого.

На думку суду існують ризики того, що опинившись на волі ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу обвинувачених, що з вини суду не було зірвано жодного судового засідання.

14.06.2016 року в судове засідання не з`явилися захисники обвинувачених, які подали заяви до суду про відкладення судового розгляду.

21.06.2016 року в судове засідання не з`явилися потерпілі та свідки, в зв`язку із чим з врахуванням думки сторін кримінального провадження розгляд справи було перенесено.

02.08.2016 року в судове засідання не з`явилися захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ..

11.08.2016 року в судове засідання не з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ..

Таким чином, жодного судового засідання не було зірвано з вини суду. Тричі в судові засідання не з`являлися захисники обвинувачених, що стало причиною відкладення судових засідань.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 330 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 09.10.2016 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.

Ухвала окремо від вироку суду оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1