ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/605/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0009223 від 26 жовтня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, працюючого електромонтером у ПАТ «Київенерго Електричні мережі», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
22 жовтня 2015 приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем «Great Wall Pegasus», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Центральна в м. Києві, неподалік перехрестя з вул. Садова-72, допустив порушення вимог п.п. 31.4.5(г), 12.9.6), 12.1 ПДР.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразились в тому, що він знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи вище вказаним транспортним засобом (у якого виявлено невідповідності ходової частини), рухався проїзною частиною вул. Центральна в м. Києві, зі сторони проспекту Бажана в напрямку Київської області, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 ПДР «Обмеження максимальної швидкості» - 40 км/год.; 1.3.2. ПДР «Декілька поворотів» та на ділянці дороги з двома і більше розташованими один за одним небезпечними поворотами здійснив наїзд на металеву колесовідбійну стрічку, яка відокремлює правий край проїзної частини. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 мав об`єктивну можливість безпечно керувати транспортним засобом, але не врахував дійсну дорожню обстановку, яка є сукупністю факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на даній ділянці дороги, які повинен урахувати водій під час вибору швидкості, смуги руху, стану транспортного засобу та прийомів керування транспортним засобом, внаслідок сталася дорожньо-транспортна пригода.
Порушення вказаних пунктів ПДР з боку ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянню пасажиру ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які виразилися у вигляді закритої травми правого плеча: уламкового перелому діафізу правої плечової кістки в дистальній (нижній) третині зі зміщенням уламків.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю та суду показав, що 21 жовтня 2015 року десь о 23-00 годині він запропонував потерпілій відвести її друзів додому. Потерпіла сіла на переднє пасажирське сидіння, а двоє друзів та її чоловік на заднє. Коли вони їхали в автомобілі, то потерпіла сказала, що її боязко і він пристебнув її ременем безпеки, але через деякий час вона сказала, що її душить та відстебнула ремінь. На вулиці був дощ і на повороті його автомобіль почало заносити, розвернуло на 90 градусів і він передньою правою частиною автомобіля вдарився у відбійник. Після зіткнення до них відразу під`їхали працівники поліції. Потерпіла відразу почала скаржитися на біль в руці і поліція викликала швидку допомогу. ОСОБА_4 не заперечував, що напередодні вживав алкогольні напої. Цивільний позов не визнав, вважає, що моральна шкода завищена, пояснив, що наступного дня він телефонував до потерпілої, цікавився її здоров`ям та передав кошти на лікування в сумі 12 000 гривень. В останньому слові обвинувачений вибачився перед потерпілою та просив суд відмовити у задоволенні цивільного позову.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 21 жовтня 2015 року її чоловік привіз сантехніка з дружиною, та коли ті вже збиралися їхати додому, до них приїхав ОСОБА_4 сказав, що посварився з дружиною і хоче випити. Він запропонував завезти робочих, а після чого планували випити спиртного. Вона сіла на переднє пасажирське сидіння, а чому не пристебнулася ременем безпеки не може сказати. Коли вони їхали, то на першому повороті їх занесло і автомобіль вдарився у відбійник правою стороною. Швидкість була десь 80 км/год. ОСОБА_4 зупинився і вона відразу відчула різкий біль у руці. Коли сідали в автомобіль вона не бачила, щоб ОСОБА_4 був випивший. Потерпіла вказала, що обвинувачений виплатив її лише 2 000 гривень, а не 12 000 гривень, як він вказав, а її лікування було оплачене установою в якій вона працює. Просила задовольнити цивільний позов та стягнути з обвинуваченого моральну шкоду 100 000 гривень, оскільки після травми у неї погіршився спосіб життя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є чоловіком потерпілої суду показав, що приблизно опівночі сантехніки закінчили у нього роботу і їх необхідно було відвезти до метро. ОСОБА_4 запропонував їх підвезти, а після чого хотів випити, бо посварився з дружиною. За кермом ОСОБА_4 вів себе неадекватно, порушував правила дорожнього руху, перевищував швидкість, це свідок бачив на спідометрі. Коли вони зупинилися біля магазину, то дружина просила свідка сісти за кермо, але він не сів. Вони проїхали південний міст, повернули на масив «Осокорки», зупинилися біля магазину, а потім проїхали ще десь кілометр, і на повороті ОСОБА_4 не справився з керуванням, вдарився в відбійник. Після чого він від`їхав назад десь на метрів 10 і до них відразу під`їхала поліцейська машина. Свідок вказав, що ОСОБА_8 сиділа на передньому сидінні та не була пристебнута ременем. Коли ОСОБА_4 сідав за кермо, то вони не бачили, що він був у стані сп`яніння та при них він спиртні напої не вживав. Також свідок бачив, що там де сталося зіткнення був знак «Обмеження швидкості 40 км», але ОСОБА_4 їхав з перевищенням швикдості.

В судовому засіданні в порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені документи.

Так, даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.10.2015 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася на вул. Центральній - Садовій, 72,73 в м. Києві, на горизонтальній ділянці дороги з асфальтобетонним покриттям у похмуру та дощову погоду, транспортний засіб здійснив наїзд на перешкоду та виїхав за межі проїзної частини (а.с.74-82).

Даними схеми дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої на вул. Центральні, поворот на вул. Садову в м. Києві автомобіль «Great Wall Pegasus», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на металевий відбійник (а.с.83).
Відповідно до даних карти виїзду швидкої медичної допомоги було здійснено виїзд на масив Осокорки, на перехрестя вулиць та оглянуто ОСОБА_8 , лікарем встановлено попередній діагноз перелом правого передпліччя та госпіталізовано до лікарні ( а.с.86).

Відповідно до даних висновку експерта № 404/Е, яка була проведена в період з 01.03.2016 р. по 31.03.2016 р. при проведенні аналізу медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , 1976 р. н. встановлено, що під час звернення за медичною допомогою 22.10.2015 року о 00-30 год. у неї мало місце тілесні ушкодження у виді закритої травми правого плеча: уламковий перелом діафізу правої плечової кістки в дистальній (нижній) третині зі зміщенням уламків. Виявлені тілесні ушкодження відносяться тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я (а.с.88-92).

Даними протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.04.2016 р. з фототаблицями, відповідно до якого за участю потерпілої ОСОБА_8 та в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було оглянуто ділянку проїзної частини по вул. Центральній в районі перехрестя з вул. Садовою, 71-72 в м. Києві, дачний масив «Осокорки». На даній ділянці дороги наявні дорожні знаки - 1.3.2. ПДР «Декілька поворотів», 3.2.5 ПДР «Обгін заборонено», 3.29 ПДР «Обмеження максимальної швидкості» - 40 км/год., 1.39 ПДР «Інша небезпека (аварійно небезпечна ділянка). На заокруглені - поворот ліворуч з правого боку проїзної частини встановлена металева стрічка колесовідбійника (а.с.93-100).
Відповідно до даних висновку експерта № 589 ат від 06.11.2015 року на момент огляду автомобіля «Great Wall» д.н.з. НОМЕР_1 , який було проведено 04.11.2015 року встановлено, що у досліджуваного автомобіля несправностей технічного стану гальмівної системи рульового керування та ходової частини не виявлено, а виявлено невідповідності ходової частини вимогам пункту 31.4.5. г) ПДР України. Виявлені невідповідності ходової частини даного автомобіля вказаному пункту ПДР виникли перед настанням ДТП. Невідповідності ходової частини вимогам п. 31.4.5.г) ПДР України можуть порушувати керованість та (або) стійкість транспортного засобу під час виконання гальмування та (або) маневрування транспортного засобу, а також призводять до зменшення ефективності гальмування транспортного засобу. Невідповідності даному пункту ПДР водій міг виявити перед початком експлуатації транспортного засобу (а.с. 102-113).
Даними висновку експерта № 366 ат від 31.05.2016 року, відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Great Wall Pegasus» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами п.31.4.5 (г), 12.2, 12.9 (б), 12.1 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_12 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.2 ПДР України, однак вбачаються невідповідності вимогам 31.4.5 (г), 12.9 (б), 12.1 ПДР, що з технічної точки зору і стало причиною ДТП. (а.с.117-124).
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Крім цього, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Крім визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , які суд вважає логічними, послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини дорожньо-транспортної події, її наслідків.

Таким чином, в обґрунтування вироку, суд покладає показання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Крім цього, досліджені в судовому засіданні висновки експертів суд вважає достовірними і покладає їх в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу їх кваліфікованими, компетентними і не зацікавленими у справі експертами та узгодженість з сукупністю інших доказів по справі.

Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та кваліфікувати його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України - є щире каяття. Зазначена в обвинувальному акті, як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не може бути інкримінована додатково, оскільки за даним фактом постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2015 р. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 127).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до злочину невеликої тяжкості, необережну форму вини вчиненого діяння, обставини, які його пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого та позицію потерпілої.

Обвинувачений за місцем роботи характеризується виключно позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, на спеціальних обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні має чотирьох дітей: ОСОБА_13 , 1999 року народження, ОСОБА_14 , 2003 року народження, ОСОБА_15 , 2010 року народження, ОСОБА_16 , 2015 року народження (а.с.139-140) та має право на пільги, передбачені законом для багатодітних сімей (а.с.137)

Враховуючи наведене, майновий стан обвинуваченого, суд обирає ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі.

При вирішенні питання щодо необхідності призначення додаткового покарання, суд бере до уваги необхідність обвинуваченого використовувати транспортний засіб для здійснення службових повноважень та з метою забезпечення розвитку власних дітей. Однак, встановленні під час судового розгляду порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, а також наслідки вчиненого, дозволяють суду дійти висновку про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з цим, суд з урахуванням даних про особу обвинуваченого та складу його сім`ї, ступеню тяжкості вчиненого злочину та форми вини, вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, та звільняє ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням йому іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідатиме принципу індивідуалізації кримінального покарання.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов на суму 100 000 гривень.

Питання заявленого та підтриманого потерпілою цивільного позову, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України. Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Так, згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оцінюючи характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину фізичних і моральних страждань, спричинених потерпілій ОСОБА_8 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, останній спричинено фізичний біль, що призвело до розладу здоров`я, порушення нормального перебігу та якості життя, і завдало душевних та моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди на суму 25 000 гривень.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ст.ст. 100,124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта та вирішити питання щодо належності речових доказів.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 25 000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 2242 гривень 20 копійки на користь держави.

Речовий доказ автомобіль «Great Wall Pegasus», д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_4 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженій. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: