Справа № 138/2520/16-к
Провадження №:1-кп/138/157/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2016 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню № 0000350 від 09.04.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє:

23.03.2010 Могилів-Подільським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі по вироку Могилів-Подільського районного суду від 23.02.2010. Остаточно призначено 4 роки 1 міс. позбавлення волі. Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області вирок змінено та виключено посилання про застосування ст.71 КК України при призначенні покарання, остаточно засуджено згідно ч. 4 за ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін. Вінницьким міським судом Вінницької області звільнений 18.01.2013 умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 2 місяці та 9 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 08.04.2016, близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи в фотоательє, що по АДРЕСА_1 помітив на прилавку два USB-накопичувачі, належних ОСОБА_5 , і у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою заволодіння чужим майном та корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи та ОСОБА_5 , він скинув із прилавку два USB-накопичувачі, після чого підняв їх з підлоги та поклав їх собі до кишені. Після виходу із фотоательє з місця події зник, та викраденим у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 728 від 13.06.2016 ринкова вартість з урахуванням зносу USB-накопичувача марки «Transcend» об`ємом пам`яті на 8 Гб на момент вчинення злочину могла становити 141 гри. 45 коп., ринкова вартість з урахуванням зносу USB-накопичувача об`ємом пам`яті на 4 Гб на момент вчинення злочину могла становити 45 гри. 05 коп.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.2 ст.185 КК України визнав. Підтвердив усі обставини зазначені в обвинувальному акті. Суду пояснив, зокрема, що перебував в фотоательє, що розташоване на вул.Ставиській в м.Могилів-Подільському він помітив на прилавку дві флешки, і вирішив їх забрати собі. Не помітно для сторонніх осіб він скинув їх на підлогу, а потім підняв з підлоги та поставив в свою кишеню. Викраденим розпорядився, оскільки одну флешку подарував знайомому, а іншу залишив собі. Флешки він повернув, оскільки ту, яка була у нього він видав поліції, а іншу поліції видав його знайомий. У вчиненому він розкаявся і в майбутньому обіцяє такого не повторювати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві зазначив, що претензій до обвинуваченого він не має, а при призначенні покарання він покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілого та свідків, а також дослідження усіх документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого та тих, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та доведеним факт наявності в його діях складу такого злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі востаннє в 2010 році за ч.3 ст. 185 КК України. Він не одружений, не має утриманців, не працює, має задовільний стан здоров`я, оскільки групи інвалідностей йому не встановлювали і він не перебуває на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я. По місцю проживання негативно не характеризується. Цивільний позов до обвинуваченого на стадії досудового розслідування, підготовчого судового засідання та до судового розгляду справи не пред`являвся. Викрадені речі повернуто потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи викладене вище, зокрема зважаючи на обставини даної справи та особу обвинуваченого, позицію потерпілого те, що викрадені речі йому повернуто, обсяг викраденого, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначені йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України та з врахуванням положень ст. 61 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись, ст.ст.12, 61, 66, ч.2 ст.185 КК України, ст.ст.100, 122-124, 349, 368-370, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання обраховувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 351, 84 грн..

Речові докази: два USB-накопичувача марки «Transcend» об`ємом пам`яті на 8 Гб та об`ємом пам`яті на 4 Гб, які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 , повернути останньому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілому.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1