Справа №459/1933/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000850 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого: 30.04.2000 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.229- 6 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 2 роки 6 місяців, 20.03.2003 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 4 роки 3 місяці, 15.05.2007 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту терміном на 1 місяць, 31.03.2008 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 2 роки, 18.05.2010 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. ст. 185 ч. 2, 395, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 2 роки 3 місяці,в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 29 квітня 2016 року, близько о 11 години 00 хвилин, перебуваючи біля входу у червоноградський міський ринок, який розташований навпроти магазину «Перлина» на вул. Сокальській, 6 у м. Червонограді Львівської області, виявив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг B150», та вирішив заволодіти ним.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення шляхом викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_5 та таємно витягнув з кишені її куртки належний їй мобільний телефон марки «Самсунг В150», вартістю 500 гривень, який поклав собі в кишеню. Після цього ОСОБА_4 намагався покинути місце вчинення злочину, проте його дії були виявлені стороннімн особами, у зв`язку з чим ОСОБА_4 викрадений телефон кинув на землю та втік з місця події, унаслідок чого злочин ним не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, зазначивши, що повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. В учиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною молодого віку, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, з 2000 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з приводу наркоманії, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненні злочинів, відшкодування шкоди, прохання потерпілої суворо не карати.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
За таких обставин, ураховуючи особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливі лише з призначенням йому покарання у виді обмеження волі. При цьому, ураховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, молодий вік обвинуваченого, думку потерпілої, яка просить його суворо не карати, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком в 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокуророві.

Головуючий:ОСОБА_1