Справа № 464/3092/16-к
пр.№ 1-кп/464/185/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.08.2016 року Сихівський районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000401 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 11.02.2016 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, взяв зі стола ноутбук «Lenovo» із зарядним пристроєм до нього, який належав потерпілому ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_3 вийшов з будинку та знаходячись по вул. Сихівська у м.Львові, продав викрадене невстановленій досудовим розслідуванням особі. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 4500 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 08.03.2016 року близько 03 год 00 хв, перебуваючи по вул. Гн. Хоткевича, 10 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, відкрив водійські двері автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 та проник в його салон, однак з незалежних від нього причин, не довів умислу до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Просить суд суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як вчинення незакінченого закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, майнову шкоду потерпілому відшкодовано, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкцій статей інкримінованих злочинів.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням.

Речовий доказ, а саме: компакт диск CD-RW, на якому знаходиться відеозапис про подію по вул. Гн. Хоткевича у м.Львові 08.03.2016 р., який долучений до матеріалів справи, слід залишити при таких матеріалах.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України,

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ: компакт диск CD-RW, на якому знаходиться відеозапис про подію по вул. Гн.Хоткевича у м.Львові 08.03.2016 р., який долучений до матеріалів справи, слід залишити при таких матеріалах.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1