печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника особи, в інтересах якої подано скаргу, ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПАС9» юрисконсульта ОСОБА_3 на бездіяльність заступника Генеральної прокуратури України керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :
20.07.2016 до суду подано скаргу представником ТОВ «СПАС9» юрисконсультом ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0012115, у якій представник просив суд визнати бездіяльність прокурора першого наглядового відділу за додержанням законів при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією ОСОБА_5 щодо неприйняття процесуального рішення за результатом розгляду клопотання від 30.05.2016 та зобов`язати останнього прийняти процесуальне рішення за результатом розгляду вказаного клопотання у вигляді постанови, виконати вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2016.

Особа, що подала скаргу, юрисконсульт ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу, просив задовольнити у повному обсязі вимоги.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, до суду подано письмові заперечення.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність представника органу досудового розслідування, чия бездіяльність є предметом розгляду, при цьому слідчий суддя враховує положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, письмові заперечення прокурора, заслухавши обґрунтування представника особи, в інтересах якої подано скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.

У скарзі вказано, що старшим слідчим слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012115 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, щодо неправомірної передачі нерухомого майна належного ТОВ «СПАС9», вартістю 19 623 111,00 грн., чим завдано значну матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «СПАС9».

Обґрунтовуючи скаргу, представник ОСОБА_3 вказав, що 30.05.2016 до Генеральної прокуратури України ним подано клопотання про зміну органу досудового розслідування. У подальшому, 08.07.2016 Генеральною прокуратурою України представнику потерпілого надано відповідь-роз`яснення № 04/2/2-1877 вих-16, у якому зазначено, що Генеральною прокуратурою України розглядаються клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій, а не про прийняття процесуальних рішень і також, що клопотання потерпілого і його представника розглядає лише прокурор, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні.

Як встановлено, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2016 скаргу ТОВ «СПАС9» було задоволено та зобов`язано компетентних посадових осіб Генеральної прокуратури України виконати вимоги ст. 220 КПК України розглянути клопотання ТОВ «СПАС9» від 05.04.2016 про зміну органу досудового розслідування та доручення проведення досудового розслідування з Шевченківського УП НП України в м. Києві до НАБУ.

30.05.2016 представник потерпілого ТОВ «СПАС9» ОСОБА_3 подав до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, Заступнику Генерального прокурора України керівнику САП ОСОБА_4 клопотання, зареєстроване за вх. № 47, у якому просив прийняти процесуальне рішення постанову, якою доручити здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні НАБУ та витребувати матеріали з СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві для передачі НАБУ, посилаючись на те, що розмір предмета злочину більше ніж у тисячу разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати, а саме становить 19623111,00 грн., тому, згідно з ч. 5 ст. 216 КПК України, здійснення досудового розслідування відноситься до компетенції детективів Національного антикорупційного бюро України, а не слідчого відділу районного управління поліції.

Представник потерпілого вказав, що ухвала слідчого судді від 10.05.2016 залишилася невиконаною, клопотання від 30.05.2016 не розглянуто, процесуальне рішення у вигляді постанови не прийнято.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 218 КПК України, спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор України або його заступник.

Прокурор, який здійснює нагляд за досудовими розслідуваннями, які проводяться детективами Національного антикорупційного бюро України, своєю постановою може віднести кримінальне провадження у злочинах, передбачених абзацом першим цієї частини, до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, якщо відповідним злочином було заподіяно або могло бути заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом свободам та інтересам фізичної або юридичної особи, а також державним чи суспільним інтересам. Під тяжкими наслідками слід розуміти заподіяння шкоди життєво важливим інтересам суспільства та держави, зокрема державному суверенітету, територіальній цілісності України, реалізації конституційних прав, свобод і обов`язків трьох і більше осіб, за ст. 216 КПК України.

За ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та, як визначено ч. 1 ст. 39 вказаного Кодексу, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, обов`язок щодо контролю та організації проведення досудового розслідування покладено законодавством на керівника органу, який його здійснює у кримінальному провадженні та на процесуального керівника прокурора. При цьому, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У своєму клопотанні представник потерпілого посилається на невиконання вимог ст. 220 КПК України прокурором, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

За нормою ст. 220 КПК України, слідчий, прокурор розглядають клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій, задовольняючи їх за наявності відповідних підстав, або відмовляючи у повному обсязі чи частково у задоволенні, про що виноситься вмотивована постанова.

У своєму клопотанні представник потерпілого просить прийняти процесуальне рішення, що не передбачено ст. 220 КПК України, оскільки не є тотожним поняттю процесуальна дія, що є професійним актом суб`єкта кримінального процесу, який є засобом реалізації його прав і обов`язків. Натомість процесуальні рішення є правозастосовними актами, пов`язаними з вирішенням правових питань, що виникають у процесі провадження у справі та містять владні приписи щодо вчинення певних правових дій. Процесуальне рішення оформлюється постановою слідчого, прокурора, що виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка його прийняла.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Оскільки у клопотанні від 30.05.2016 порушено питання про прийняття процесуального рішення щодо зміни органу досудового розслідування, його розгляд не проводився у порядку ст. 220 КПК України, постанова про відмову у задоволенні клопотання не приймалася, відповідь представнику потерпілого надано у формі листа від 08.07.2016 за підписом прокурора першого наглядового відділу за додержанням законів при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією ОСОБА_7 .

Також, Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено визнання дій, бездіяльності або рішень, оскільки, згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатом розгляду скарги може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити чи вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 218, 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПАС9» юрисконсульта ОСОБА_3 на бездіяльність заступника Генеральної прокуратури України керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1