АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/7944/15-к
Провадження №11-кп/791/34/16 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; Доповідач: ОСОБА_2 ч. 2 ст. 289 КК України
У Х В А Л А
Іменем України
25 лютого 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого: ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 15 жовтня 2015 року по кримінальному провадженню № 00001736 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , -
в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; уродженця м. Херсон; не одруженого; з середньою освітою; не навчається і не працює; зареєстрованого та проживаючого з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ; судимостей не має;-

засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України - на 2( два) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст.185 КК України на 3 ( три) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - на 4 ( чотири) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 ( п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене ОСОБА_10 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, у кримінально виконавчій установі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахується з 12.06.2015 року.

Цим же вироком

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; громадянина України; уродженця м. Херсон; не одруженого; з середньою освітою; не працюючого; зареєстрованого та проживаючого з обома батьками за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: - 26.07.2013 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст.186; ст. 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;-

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України - на 4( чотири) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст.185 КК України на 3( три) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - на 4( чотири) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України на 6 ( шість) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_12 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна, у кримінально виконавчій установі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднане невідбуте покарання за попереднім вироком, і остаточно призначене ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 ( шість) років 6 ( шість) місяців, без конфіскації майна, у кримінально виконавчій установі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахується з 11.06.2015 року;

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 спричинену майнову шкоду на користь:

- ОСОБА_13 - 700 гривень;

-Херсонського обласного центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів - 720 гривень;
- ОСОБА_14 - 1000 гривень;
- ОСОБА_15 - 5000 гривень та моральну шкоду у сумі 5000 гривень;
- ОСОБА_16 - 26721 гривень та моральну шкоду у сумі 5000 гривень;
- ОСОБА_17 - 760 гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 судові витрати за проведення експертиз на користь держави в особі ГУ у Херсонській області (НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області) - 1228,80 гривень.
-з ОСОБА_12 судові витрати за проведення експертиз на користь держави в особі ГУ ДКСУ в Херсонській області ( КЗ "Бюро СМЕ" ХМР) - 647,70 гривень;
Також вирішено у разі відсутності самостійного заробітку у неповнолітнього ОСОБА_10 , стягнути з його бабусі ОСОБА_9 на користь:
- ОСОБА_13 -350 гривень;
-Херсонського обласного центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів - 360 гривень;
- ОСОБА_14 -500 гривень;
- ОСОБА_15 -2500 гривень та моральну шкоду у сумі 2500 гривень;
- ОСОБА_16 -13360.50 гривень та моральну шкоду у сумі 2500 гривень;
- ОСОБА_17 -380 гривень;
-держави в особі ГУ ДКСУ в Херсонській області (НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області) - 1228,80 гривень.
Вирішене питання щодо речових доказів.
ОСОБА_10 та ОСОБА_12 визнані винними та засуджені за скоєння слідуючих злочинів.
1. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , будучи неповнолітніми, 27 березня 2015 року близько 05.10 годин, знаходячись біля магазину « Шашлик», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Карла Маркса, 63, шляхом ривку, відкрито викрали майно, належне ОСОБА_13 , яке знаходилось у останньої в жіночій сумці, на загальну на суму 1000 гривень.

2. Вони ж, будучи неповнолітніми, за попередньою змовою між собою, 25 травня 2015 року, близько 02.30 годин, знаходячись біля Херсонського обласного центру соціальної реабілітації дітей інвалідів, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, з фасаду будівлі ХОЦ СРДІ, таємно викрали камеру зовнішнього спостереження вартістю 720 гривень.

3.Вони ж, будучи неповнолітніми, за попередньою змовою між собою, 27 травня 2015 року близько 12.00 годин, знаходячись в під`їзді АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрали майно, що належне ОСОБА_18 , вартістю 1700 гривень та майно, належне ОСОБА_14 , вартістю 1000 гривень.

4.Вони ж, будучи неповнолітніми, за попередньою змовою між собою, 27 травня 2015 року близько 24.00 годин, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через хвіртку, проникли на територію охоронюваної автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , де заволоділи мопедом марки « Hondadio - 34», належним ОСОБА_15 , вартістю 10000 гривень.

5. Вони ж, будучи неповнолітніми, за попередньою змовою між собою, в період часу з 19.00 годин 09 червня 2015 року до 06.30 годин 10 червня 2015 року, шляхом взлому зовнішньої ролети та розбиття скла вхідних дверей, проникли до приміщення офісу ПП «Зайцев», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Українська, 79, звідки таємно вкрали майно, належне ОСОБА_16 , на загальну суму 33961.59 гривень та майно, належне ОСОБА_17 , на загальну суму 760 гривень.

В апеляційних скаргах:
- захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції його підзахисному, не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, оскільки на момент вчинення злочину ОСОБА_10 ще не виповнилося 18 років; раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався. Посилається на те, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Просить вирок змінити і призначити йому покарання на підставі ст. ст. 75;76;104 КК України та виключити з вироку вимогу про стягнення з ОСОБА_9 , бабусі обвинуваченого, солідарно з ОСОБА_12 ? частину завданої шкоди та на користь ОСОБА_13 350 гривень і Херсонського обласного центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів - 360 гривень з неї ж;

- захисник - адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, окрім 5 епізоду, за яким ОСОБА_19 інкриміновано злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вказує на те, що у зв`язку з застосуванням методів психологічного тиску, вмовляння невідомих осіб під час досудового розслідування ОСОБА_10 по цьому епізоду, він обмовив себе, а докази за фактом вчинення саме 5 епізоду злочину були сфальсифіковані. Посилається на те, що суд невірно критично віднісся до віку та відсутності судимостей у його підзахисного, не прийняв до уваги його щире каяття та виявлення бажання продовжити навчання, отримати робітничу спеціальність, відповідно стати на шлях виправлення. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 не винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначити більш м`яке покарання.

Вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_12 не оскаржується.

У запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_15 , не погоджуючись з апеляційними скаргами захисників - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просить їх відхилити, а вирок суду щодо нього залишити без змін, на обґрунтування їх наводячи відповідні доводи.

Вислухавши думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , прохав їх задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав думку свого захисника ОСОБА_7 ; законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_9 , яка прохала задовольнити апеляційні скарги, випустити обвинуваченого з під варти; законного представника потерпілого ОСОБА_15 , яка просила залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду без змін; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та прохав залишити їх без задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційнихскарг, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки з ПП « Зайцев», відповідає фактичним обставинам провадження і підтверджується перевіреними судом та наведеними у вироку доказами, які є належними, допустимими та достатніми.

Доведеність винності ОСОБА_10 щодо решти вчинених ним злочинів в апеляційних скаргах не оспорюється.

Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину з ПП « Зайцев» підтверджується: показами потерпілого ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що 10.06.2015 року о 06.30 годин йому зателефонував охоронець таксопарку та повідомив, що двері його офісу розбиті. Приїхавши до офісу, побачив розбиті двері та зламані ролети, також виявив крадіжку ноутбуку, мобільних телефонів, грошових коштів та інших речей; показами потерпілого ОСОБА_17 , який у судовому засіданні пояснив, що 10.06.2015 року вранці прийшов на роботу до офісу, розташованого по АДРЕСА_6 , де виявив зламані двері та зникнення ноутбуку з сумкою для нього; показами свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які пояснили, що торгують речами на Дніпровському ринку. 10.06.2015 року до них підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які запропонували придбати у них ноутбук «Асер» за 2000 гривень. Вони погодилися на бартер. ОСОБА_10 обміняв ноутбук на спортивний костюм та гроші у сумі 750 гривень, запевнивши їх, що ноутбук належить йому, а ОСОБА_12 придбав спортивний костюм. На підтвердження цього, наступного дня ОСОБА_10 та ОСОБА_12 привезли коробку та сумку для ноутбуку, в якій були візитки підприємства. ОСОБА_22 зняв одного з хлопців на телефон. Пізніше того ж дня ноутбук і сумка були вилучені працівниками міліції; протоколом огляду від 10.06.2015 року офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 та фототаблицею до нього, згідно якого вилучено 7 відбитків зі слідами рук, проведено змив речовини бурого кольору на марлевий тампон, проведено зіскоб бурого кольору з поверхні коробки із мобільного телефону; висновком експерта від 26.06.2015 року № 2197, згідно якого слід пальця руки, вилучений у ході ОМП 10.06.2015 за фактом крадіжки майна ОСОБА_16 , залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_10 ; постановою від 18.06.2015 року про долучення в якості речового доказу гарантійного талону на ноутбук, наданий потерпілим ОСОБА_16 ; протоколом ОМП від 10.06.2015 року, згідно якого на ринку у бутику № 189 ОСОБА_23 добровільно видав ноутбук « Acep» і коробку від нього, сумку від ноутбука, маніпулятор мишку, зарядний пристрій.

Всі вказані докази отримані у відповідності з вимогами КПК України, а тому підстав для визнання їх недопустимими немає.

Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_11 з приводу застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 психологічного впливу зі сторони невідомих йому осіб під час досудового розслідування провадження з метою визнання винуватості ОСОБА_10 за епізодом № 5 вчинення крадіжки з ПП « Зайцев»,не підтверджується матеріалами провадження, оскільки неповнолітній ОСОБА_10 допитувався тільки за присутності захисника адвоката під час досудового розслідування ОСОБА_10 про таке не заявляв; при ознайомленні ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 з матеріалами досудового розслідування, як свідчить відповідний протокол ( а. п. 127 т. -1 ), ані обвинувачений, ані адвокат ОСОБА_11 будь яких клопотань з цього приводу не заявляли.

При допиті обвинуваченого ОСОБА_10 за присутності адвоката ОСОБА_11 в якості підозрюваного за епізодами скоєних злочинів, ОСОБА_10 повністю визнав себе винуватим у їх скоєнні та розкаявся, в тому числі й за епізодом № 5 по крадіжці. З приводу психологічного впливу на обвинуваченого ОСОБА_10 він нічого не пояснював, і такі дані взагалі відсутні у матеріалах провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 не заперечував скоєння даного злочину за попередньою змовою з ОСОБА_10 .

Технічний запис судового процесу таких даних не містить.

Тому колегія суддів такі доводи захисника ОСОБА_11 до уваги не приймає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини провадження, повно та всебічно дослідив докази і дав їм належну оцінку, правильно кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_10 .

При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд першої інстанції, як вважає колегія суддів, дотримався положень ст. ст. 50; 65 КК України щодо його необхідності, достатності та справедливості.

Підстав вважати призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суворим, як про це стверджується в апеляційних скаргах захисників, немає. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд врахував те, що він скоїв злочини вперше; у неповнолітньому віці; характеризується посередньо та перебуває на обліку у службі в справах дітей; його каяття.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що підстави для застосування положень ст. ст. 75;76;104 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 відсутні, оскільки за досить короткий проміжок часу в період з 27 березня по 09 червня 2015 року він разом з ОСОБА_12 скоїв п`ять епізодів умисних корисних злочинів, в тому числі й два тяжких; завдану злочинами матеріальну та моральну шкоду потерпілим добровільно не відшкодовано; ніде не навчається та не працює; з 05 лютого 2015 року стоїть на обліку у службі в справах дітей за скоєння адміністративних правопорушень (а.п. 98 т.1); до адміністративної відповідальності притягувався за дрібне хуліганство та розпиття спиртних напоїв в громадському місці ( а.п. 95-96 т.1); характеризується негативно ( а. п. 97;98 т. 1), тому колегія суддів відноситься критично до висновку суду першої інстанції про те, що він характеризується посередньо.

На думку колегії суддів, відсутні підстави й для застосування до ОСОБА_10 більш м`якого покарання, як про те вказано в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_11 .

Таким чином, апеляційні вимоги захисників в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 в частині зміни призначеного йому покарання задоволенню не підлягають.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про виключення з вироку вимоги про стягнення з бабусі обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_9 солідарно з ОСОБА_12 завданої шкоди потерпілим та судових витрат в разі відсутності самостійного заробітку у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , то вони підлягають частковому задоволенню, оскільки бабуся обвинуваченого ОСОБА_9 не є його опікуном, він не знаходиться на її утриманні, проживає разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_24 , яка не позбавлена батьківських прав щодо обвинуваченого, має батька ОСОБА_25 , який також не позбавлений батьківських прав щодо обвинуваченого, тому цей обов`язок по відшкодуванню, як вважає колегія суддів, необхідно покласти на батьків обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_25 та ОСОБА_24 .

Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга захисника ОСОБА_11 не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 404;405;407;419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_10 в частині вирішення цивільного позову змінити,виключити з резолютивної частини посилання про накладення стягнення на ОСОБА_9 .

Вказати в резолютивній частині вироку, що в разі відсутності самостійного заробітку у неповнолітнього ОСОБА_10 , відповідні стягнення завданої шкоди потерпілим та судових витрат покласти на його батька ОСОБА_25 та матір ОСОБА_24 .

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі:

- ОСОБА_10 - з 12 червня 2015 року по 25 лютого 2016 року.

В порядку ст. 404 КПК України - ОСОБА_12 з 11 червня 2015 року по 25 лютого 2016 року.

В решті цей же вирок щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з часу вручення йому копії цієї ухвали шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді ( підписи) ОСОБА_2

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_2