Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 1-121/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2011 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Янка Б.Я.;

при секретарі Павкевич Н.Я.;

з участю прокурора Коциби Р.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, військовозобовязаного, раніше судимого 12.08.2010 року Сколівським районним судом Львівської області за ст. 164 ч.1 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на один рік, судимість якого не знята та не погашена,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, будучи раніше судимим 12.08.2010 року Сколівським районним судом Львівської області за ст. 164 ч.1 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на один рік, судимість якого не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, знову вчинив злочин. Так, ОСОБА_1, всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, він як батько, зобовязаний утримувати свою дитину, на протязі тривалого часу, а саме з вересня 2010 року по 01.06.2010 року, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, встановлених рішенням Стрийського районного суду Львівської області від 13.11.2000 року, в розмірі ј частини із всіх видів заробітку, але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 03.11.2000 року і до її повноліття.

Незважаючи на попередження державної виконавчої служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області щодо сплати аліментів, підсудний ОСОБА_1 не реалізував відповідних заходів для працевлаштування, не здійснював погашення заборгованості, яка виникла через несплату аліментів, не сплачував аліменти з тих грошей, які періодично заробляв, умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дочки, та станом на 01.06.2011 року допустив заборгованість, яка становить 12930 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та пояснив, що дійсно він неодноразово викликався у державну виконавчу службу Сколівського районного управління юстиції Львівської області, оскільки не сплачував аліменти встановлені рішенням суду на утримання свої неповнолітньої доньки. Аліментів не сплачує, оскільки не має такої можливості, так як ніде не працює, не має постійного джерела доходів, собі на прожиття заробляє тимчасовими заробітками, а тому не мав змоги погасити борг який утворився. Одночасно вказав, що доглядає свою хвору матір, та у вчиненому щиро розкаявся, просить суворо його не карати.

Вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні даного злочину також знайшла своє підтвердження в ході судового засідання по даній кримінальній справі і стверджується наступними доказами.

Так із показів потерпілої ОСОБА_3, які вона дала в судовому засіданні вбачається, що у 2000 році вона звернулась до Стрийського районного суду Львівської області із заявою про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання їх доньки Іванни, ІНФОРМАЦІЯ_4, та рішенням суду від 13.11.200 року присуджено до стягнення з ОСОБА_1 аліменти в розмірі ј частини із всіх видів його заробітку, але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 03.11.2000 року і до досягнення дочкою повноліття. Проте, ОСОБА_1 аліменти не сплачує, добровільно допомоги не надає, дитиною не цікавиться, у з вязку з чим утворилася заборгованість в розмірі 12930 гривень.

Крім того, вина ОСОБА_1 стверджується наступними письмовими доказами по справі:

письмовою заявою потерпілої ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 у звязку із злісним ухиленням останнього від сплати аліментів (а.с. 8);

поданням відділу ДВС Сколівського районного управління юстиції, в якому начальник обґрунтовано просить вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності (а. с. 5);

виконавчим листом Стрийського районного суду Львівської області № 2-1298 від 13.11.2000 року (а. с. 6);

розрахунком заборгованості по аліментах, згідно яких заборгованість по аліментах ОСОБА_1 на утримання свої неповнолітньої доньки станом на 01.06.2011 року становила 12930 гривень (а.с. 7);

копією вироку Сколівського районного суду Львівської області від 12.08.2010 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ст. 164 ч.1 КК України до одного року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на один рік (а.с. 35).

Аналізуючи всі зібрані докази по справі та їх в сукупності суд вважає, винуватість підсудного у скоєнні ним злочину доведеною у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 164 КК України, оскільки він злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), будучи раніше судимим за злочин передбачений ст. 164 ч.1 КК України.

Обтяжуючих вину підсудного у вчиненні злочину обставин суд не вбачає.

При визначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який негативно характеризується за місцем свого проживання, раніше судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, обставини справи при яких потерпіла просить його суворо не карати. У звязку із зазначеним, суд вважає за доцільне під час вирішення питання про призначення підсудному ОСОБА_1 покарання обмежитись межами санкції ч. 2 ст. 164 КК України, а тому йому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

Згідно ст. 71 КК України слід частково приєднати ОСОБА_1 до даного вироку не відбуту частину покарання у виді обмеження волі строком шість місяців за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 12.08.2010 року.

Керуючись ст. ст. 323 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 164 КК України до одного року обмеження волі.

Згідно ст. 71 КК України слід частково приєднати ОСОБА_1 до даного вироку не відбуту частину покарання у виді 6 (шести) місяців обмеження волі за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 12.08.2010 року і обрати ОСОБА_1 остаточну міру покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з часу прибуття його в місця знаходження адміністративних органів, які відають відбуттям покарання у вигляді обмеження волі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Б.Я.Янко