Ухвала
іменем україни

26 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретаріОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000283 за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

за участю прокурораОСОБА_6 ,
виправданогоОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_7 ,

за касаційною скаргою заступника прокурора Житомирської області на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року ОСОБА_5 виправдано за недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на неповноту та однобічність судового слідства, неналежну оцінку доказів судом, що призвело до необґрунтованого виправдання ОСОБА_5 . Просить призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувачувався услужбовій недбалості, що виразилася у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, щозавдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Наказом начальника Головного управління юстиції у Житомирській області № 418/к від 05.08.2009 року з 05.08.2009 року ОСОБА_5 був призначеним за переведенням на посаду старшого державного виконавця відділу ДВС Малинського РУЮ, що знаходиться за адресою: м. Малин, вул. Огієнка 58. В силу займаної посади та положень ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_5 був зобов`язаний вживати заходи примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, зазначені в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець має право одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію, а також накладати арешт на майно боржника, грошові кошти та інші цінності боржника.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, передбачених п.п. 2.1., 2.2. розділу 2 Посадової інструкції старшого державного виконавця відділу ДВС Малинського РУЮ, а також вимог ст.ст. 5, 63 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 5.1.1, п. ?5.1 розділу 5 Інструкції про проведення виконавчих дій через несумлінне ставлення до них, не було забезпечено примусове виконання рішень судів та інших органів, що спричинило істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів державної влади в особі Державної виконавчої служби України, що виразилося у незабезпеченні безумовного, повного та своєчасного виконання рішень суду та інших органів у розумні строки, що гарантовані державою.

Письмовим розпорядженням начальника відділу ДВС Малинського РУЮ ОСОБА_8 від 18.05.2010 року «Про призначення відповідальної особи по стягненню боргів з юридичних осіб» прийнято рішення доручити виконання стягнення боргів з юридичних осіб на період відпустки старшого державного виконавця відділу ДВС Малинського РУЮ ОСОБА_9 старшому державному виконавцю відділу ДВС Малинського РУЮ ОСОБА_5 , з яким останній був ознайомлений того ж дня та прийняв на виконання виконавчі провадження щодо стягнення боргів з юридичних осіб, по яких зобов`язаний був неупереджено, своєчасно та повно вжити заходів щодо примусового виконання рішень.

Приступивши до проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №76/6 про стягнення заборгованості з ТОВ «Малинська промислово-фінансова компанія», ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» 24.06.2010 року направив до ДПІ у Малинському районі письмовий запит за вихідним № 6473 з вимогою надати інформацію про наявність поточних рахунків, що зареєстровані за боржником і того ж дня, особисто отримавши письмову довідку з ДПІ у Малинському районі за вихідним №4180/29 від 24.06.2010 з переліком рахунків боржника в банківських установах, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, не подав зазначену довідку на реєстрацію діловоду відділу ДВС Малинського РУЮ та не долучив до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 76/6 по боржнику ТОВ «Малинська промислово-фінансова компанія», а допустив втрату офіційної довідки про наявність у боржника відкритих поточних рахунків у банківських установах, у тому числі і про наявність діючого рахунку № НОМЕР_1 МФО НОМЕР_2 , відкритого в Малинському відділенні Житомирського обласного відділення АТ «Райффайзен банк Аваль».

У зв`язку зі звільненням старшого державного виконавця Малинського РУЮ ОСОБА_9 письмовим розпорядженням від 10.09.2010 року начальника відділу ДВС Малинського РУЮ прийнято рішення про передачу від державного виконавця до іншого, а саме до ОСОБА_5 виконавчих проваджень по стягненню боргів з юридичних осіб, з яким ОСОБА_5 того ж дня був ознайомлений і йому були передані на виконання виконавчі провадження щодо стягнення боргів з юридичних осіб, в тому числі і вищезазначене зведене виконавче провадження № 76/6. Цим же розпорядженням ОСОБА_5 було зобов`язано відповідно до вимог п.п. 2.5 Порядку скласти акт прийому-передачі прийнятих на виконання виконавчих проваджень, однак ОСОБА_5 після доведення до його відома письмового розпорядження, ігноруючи законну вказівку свого безпосереднього керівника, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через неналежне ставлення до них, діючи в порушення вимог п. 2.5 Порядку не склав Акт приймання-передачі виконавчих проваджень упродовж періоду з 10.09.2010 року по 23.03.2011 рік, та, не зважаючи на неодноразові усні нагадування та вимоги начальника відділу ДВС Малинського РУЮ, не виконував їх протягом тривалого часу.

Продовжуючи недбало ставитися до своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, ОСОБА_5 фактично самоусунувся від проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 76/6, протягом тривалого часу не вчинив усіх можливих дій спрямованих на виявлення майна та коштів боржника, за рахунок яких можливо здійснити погашення заборгованості, у тому числі щодо встановлення відомостей про наявні відкриті у банківських та кредитних установах рахунки і не вжив відповідних заходів до накладення арешту на грошові кошти боржника, усвідомлюючи, що така бездіяльність може потягнути за собою настання істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів державної влади в особі Державної виконавчої служби України.

У результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_5 не виявив діючий розрахунковий рахунок боржника ТОВ «Малинська промислово-фінансова компанія» № НОМЕР_1 МФО 380805, відкритий у Малинському відділенні Житомирського обласного відділення АТ «Райффайзен банк Аваль», по якому здійснювався рух грошових коштів, не здійснив накладення арешту на зазначений рахунок боржника, у результаті чого на цей рахунок надійшли кошти на загальну суму 1 279 768,5 грн., які у подальшому використані боржником на господарські потреби та не були спрямовані на виконання рішень судів та інших органів.

Суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, не знайшла свого підтвердження дослідженими доказами, тому виправдав його у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, думку виправданого та його захисника про необхідність залишення судових рішень без змін, а касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою прокурора апеляційним судом не дотримано вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що прокурор, не погоджуючись з вироком суду першої інстанції про виправдання ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, у якій наводив докладні доводи на її обґрунтування. Як убачається зі змісту апеляційної скарги, її доводи аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі прокурора.

Однак, апеляційний суд в ухвалі не виклав усіх наведених прокурором доводів з приводу незаконності вироку суду першої інстанції, не надав їм належної оцінки, не зазначив достатніх мотивів на їх спростування та підстав, з яких визнав апеляційну скаргу необґрунтованою.

За таких обставин, апеляційним судом під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не дотримано положень ст. 419 КПК України, яка вимагає, щоб в ухвалі суду апеляційної інстанції, крім іншого, були зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали; при залишенні апеляційної скарги без задоволення підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Зокрема, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, суд апеляційної інстанції, не навів докладних мотивів на спростування доводів прокурора про те, що судом не було взято до уваги окремі докази на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що на переконання прокурора мало істотне значення для прийняття правильного рішення у кримінальному провадженні.

Судом апеляційної інстанції було залишено поза увагою доводи прокурора про те, що місцевим судом не надано належної оцінки та не проаналізовано у сукупності з іншими доказами показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; дані, які містяться у реєстраційних журналах відділу ДВС Малинського РУЮ за 2010-2011 роки; розпорядження начальника відділу ДВС Малинського РУЮ, якими ОСОБА_5 було призначено відповідальним по стягненню боргів з юридичних осіб; відомості відділу ДВС Малинського РУЮ щодо перебування на виконанні ОСОБА_5 зведеного виконавчого провадження № 76/6 по боржнику ТОВ «Малинська промислово-фінансова компанія»; постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_5 про стягнення з ТОВ «Малинська промислово-фінансова компанія» на користь держави заборгованості по податках; акт державного виконавця від 01.04.2011 року, згідно з яким старшим державним виконавцем ОСОБА_5 на підставі виконавчих документів зведеного виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ТОВ «Малинська промислово-фінансова компанія» за 2005-2010 роки було встановлено, що боржник за місцем державної реєстрації відсутній та діяльності не здійснює, інші письмові докази, які були надані суду органом обвинувачення.

Крім того, суд апеляційної інстанції, частково дослідивши надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_5 , не зазначив в ухвалі мотивів, на підставі яких відкинув ці докази, внаслідок чого не дотримався вимог ст. 374 КПК України.

За наведених обставин, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_5 , про що просив прокурор у своїй апеляційній скарзі, є передчасним та не обґрунтованим належним чином, а постановлене рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

За таких обставин, у зв?язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, ухвала суду апеляційної інстанції в даному кримінальному провадженні підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати вищевикладене, розглянути кримінальне провадження відповідно до вимог закону та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3