Справа № 397/402/16-к
н/п : 1-кп/397/72/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2016 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в сел. Олександрівка Кіровоградської області в залі судового засідання Олександрівського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000636 (судове провадження №397/402/16-к н/п 1-кп/397/72/16) по обвинуваченню ОСОБА_3 , 1977 року народження, місяця лютого числа 06, уродженця с. Косари Кам`янського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта - середня, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого: 03.08.2015 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт, в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.389 КК України
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив ухилення від виконання громадських робіт при наступних обставинах.

Так, 03 серпня 2015 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області було винесено вирок , згідно якого ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт строком 150 годин. 14 вересня 2015 року ОСОБА_3 було поставлено на облік в Олександрівському відділі кримінально-виконавчої інспекції управління Державної петенціарної служби України в Кіровоградській області, де 17 вересня 2016 року роз`яснено йому правила та умови відбування покарання та надано направлення для відбування громадських робіт до Олександрівської селищної ради, яке він відмовився отримати та відмовився виконувати в подальшому призначене йому покарання.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке предбачено ч.2 ст. 389 КК України.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України, так як він, будучи 03 серпня 2015 року засудженним Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 125 КК України та згідно якого йому призначене покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, скоїв ухилення від відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний під час судового розгляду, вину в скоєнні злочину визнав, однак суду пояснив, що він вважає, що не повинен виконувати громадські роботи, так як він хворіє.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження частково в як показах самого обвинуваченого так і в показах свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що обвинувачений є її сином. Він хворіє на психічне захворювання. Він не розпочинав виконувати громадські роботи. Вона зверталася до головного лікаря Олександрівської ЦРЛ, який їй сказав, що син не повинен виконувати громадські роботи. Її син є інвалідом 3-ї групи з дитинства.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в серпні 2015 року до них в інспекцію на виконання надійшов вирок відносно ОСОБА_3 . Від його матері дізналися , що він спочанку був визнаний інвалідом 2 групи, а на даний час є інвалідом 3-ї групи. Йому роз`яснили, що він повинен пролікуватися та підтвердити групу інвалідності. Але він цього не зробив.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження і в матеріалах кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні.

Витягом з кримінального провадження №0000636 підтверджується, що до Єдиного реєстру досудового розслідування 09 грудня 2015 року внесено повідомлення про кримінальне правопорушення, яке кваліфіковане за ч.2 ст.389 КК України, а саме, що в період часу з 14 вересня 2015 року по 23 листопада 2015 року гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт згідно рішення суду від 03 серпня 2015 року. (а.к.п. 1).

Поданням про притягнення до кримінальної відповідальності від 26 листопада 2015 року підтверджується, що начальник Олександрівського РВ КВІ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 звернувся до прокурора Олександрівського району з поданням для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт (а.к.п. 9-10).

Вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у видгляді 150 годин громадських робіт (а.к.п. 11).

Підпискою ОСОБА_3 від 17 вересня 2015 року підтверджується, що він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч..2 ст.389 КК України може бути притягнутий до кримінальної відповідальності (а.к.п. 12).

Повідомленням Кіровоградської обласної психіатричної лікарні підтверджується, що при перевірці архівних документів встановлено, що гр. ОСОБА_3 за останні 5 років на лікуванні в лікарні не знаходився (а.к.п. 14).

Довідкою до акта огляду МСЕК №138493 від 03 квітня 2008 року підтверджується, що ОСОБА_3 має другу групу інвалідності з дитинства та йому протипоказані всі види праці в умовах звичайного виробництва (а.к.п. 15).

Довідкою до акта огляду МСЕК №155106 від 07 квітня 2009 року підтверджується, що ОСОБА_3 має третю групу інвалідності з дитинства, яка встановлена безтерміново та він може працювати різноробочим, прибиральником, двірником без психічного навантаження, нічних змін (а.к.п. 16).

Направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 30 жовтня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 направлявся на госпіталізацію у психіатричну лікарню з діагнозом: легка розумова відсталість з емоційно-вольовими порушеннями (а.к.п. 18).

Повідомленням Центральної районної лікарні Олександрівського району Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року №1019 підтверджується, що гр.. ОСОБА_3 визнаний інвалідом 3 групи з 07 квітня 2009 року безтерміново. Страждає на хронічне, психічне захворювання з частими загостреннями, емоційно-вольовими порушеннями, антисоціальною поведінкою, що потребує лікування. За станом здоров`я може виконувати роботи різноробочого, прибиральники, двірника без психічного навантаження та нічних змін (а.к.п. 19).

Рішенням Олександрівської селищної ради №3 від 29 січня 2015 року визначено перелік об`єктів та види суспільно-корисних робіт для засуджених до покарання у виді громадських робіт та порушників, на яких судом накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт згідно додатку (а.к.п. 20, 21).

Направленням за вих. №8/3-962 від 23 листопада 2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 направлявся до Олександрівської селищної ради для відбування призначеного покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2015 року у виді 150 годин громадських робіт. Засуджений ОСОБА_3 повинен був приступити до роботи з 24 листопада 2015 року. ОСОБА_3 від підпису щодо отримання направлення відмовився (а.к.п.22).

Рапортом інспектора Олександрівського РВ КВІ ОСОБА_8 підтверджується, що ним 19 листопада 2015 року в телефонному режимі до Олександрівського РВ КВІ викликаний гр.. ОСОБА_3 , засуджений 03 серпня 2015 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт, з метою видачі направлення до Олександрівської селищної ради для відбування призначеного судом покарання. 23 листопада 2015 року ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився від отримання направлення, мотивуючи це тим, що він психічно хворий та не може відпрацьовувати 150 годин громадських робіт. В ході проведення бесід засудженому ОСОБА_3 було повторно роз`яснено порядок і умови відбування покарання та запропоновано надати письмове пояснення з приводу небажання отримувати направлення до Олександрівської селищної ради на що ОСОБА_3 відреагував обурливо та відмовився надавати будь-які письмові пояснення (а.к.п. 23).

Висновком судово-психіатричного експерта №46 від 05 лютого 2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю. Проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_3 така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння ОСОБА_3 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 29-30).

За повідомленням Олександрівської селищної ради від 19 лютого 2016 року №184/02-30 гр. ОСОБА_3 для відбування покарання у вигляді громадських робіт до Олександрівської селищної ради не направлявся (а.к.п. 35).

Повідомленням про підозру від 25 лютого 2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України (а.к.п. 45-50).

Оцінивши в сукупності вищеперелічені докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не повинен виконувати громадські роботи за станом здоров`я, суд до уваги взяти не можливо, так як згідно ч.3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи. Під час судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом 3-ї групи з дитинства, яка встановлена безтерміново та він може працювати різноробочим, прибиральником, двірником без психічного навантаження, нічних змін (а.к.п. 16) та , згідно судово психіатричної експертизи № 46, визнаний осудним (а.к.п. 29-30).

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні ним кримінального правопорушення за ч.2 ст. 389 КК України знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості скоєнного; обставини справи; особистість обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно ст. 12 КК України, ним скоєно злочин невеликої тяжкості.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжуюєть покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є повнолітнім (а.к.п. 55), за місцем проживання характеризується як такий, що компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє, земельного та майнового паю не має (а.к.п. 24, 56), на диспансерному обліку в лікаря нарколога не перебуває і за медичною допомогою не звертався, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Олександрівської ЦРЛ з діагнозом легка розумова відсталість, є інвалідом 3 групи (а.к.п. 57), раніше судимий (а.к.п. 58, 59).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 необхідним та достатнім може бути покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Оскільки згідно вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2015 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.125 КК України та йому призначено покарання у видгляді 150 годин громадських робіт (а.к.п. 11), яке він не відбув, тому суд вважає за необхідним при обранні міри покарання застосувати вимоги ст. 71 КК України та ст. 72 КК України.

Керуючись ст.369, ст. 370, ст. 371,ст. 373, ст. 374 КПК України суд -,

у х в а л и в в и р о к :
Визнати винними та засудити ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.2 ст. 389 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

Згідно ст. 71 КК України , до даного покарання приєднати частково покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2015 року, та остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік 10 днів.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Строк відбуття міри покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

В ході досудового та судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя(підпис)
КОПІЯ ВІРНА:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_9