Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
25 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого : ОСОБА_1 ,
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря : ОСОБА_4 ,
прокурора : ОСОБА_5 ,
засудженого : ОСОБА_6 ,
представника
Городоцького ВЦ №131 : ОСОБА_7
захисника : ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року у справі про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року відмовлено у задоволені зави засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 04 квітня 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.71, 81 КК України на чотири роки позбавлення волі; 26.08.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі, про його умовно дострокове звільнення.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 вражає ухвалу суду незаконною, у зв`язку з неправомірним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що посилання суду на ч.8 ст.154 КВК України є помилковими, оскільки статтею 82 КК України не передбачено випадків, при настанні яких особа направляється у місця обмеження волі, не має посилання на такі передбачені законом випадки і оскаржувана ухвала, а таму судом при застосуванні ч.8 ст.154 КВК України засудженого ОСОБА_6 до відповідної категорії віднесено безпідставно. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву ОСОБА_6 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , представника виправного центра та думку прокурора про скасування ухвали суду та задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного.

Із характеристики засудженого ОСОБА_6 затвердженої виконуючим обов`язки начальника Городоцького виправного центру (№131) в Рівненській області, вбачається, що ОСОБА_6 засуджений 04 квітня 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.71, 81 КК України на чотири роки позбавлення волі; 26.08.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі.

Під час тримання в Рівненському слідчому ізоляторі порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заходи заохочення не застосовувалися. За час відбування покарання характеризувався позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Заходи заохочення не застосовувались. З 17.09.2015 року засуджений вибуває міру встановленого порядку відбування покарання в Городоцькому виправному центрі Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№ 131). Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, заохочень не має. Засуджений працевлаштований днювальним відділення СПС 2/3. До роботи відноситься добре. Працює сумлінно, поставленні завдання виконує якісно та вчасно. Проявляє суспільно-корисну ініціативу (а.с.2).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, після фактичного відбування засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

За вимогами ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, вирішуючи питання про звільнення, суд враховує лише те, чи довів засуджений своє виправлення.

Відповідно до характеристики від 21 грудня 2015 року засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення (а.с.2).

Згідно довідки про наявність заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_6 не має заохочень та стягнень (а.с.3).

Згідно ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінено більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст.81 цього Кодексу. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 6 Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості застосування умовно-дострокового звільнення щодо засудженого ОСОБА_6 з підстав, передбачених ч.8 ст.154 КВК України виходячи з наступного.
З аналізу вказаних вище норм кримінального закону вбачається, що стаття 81 КК України не містить обмежень щодо застосування умовно-дострокового звільнення у разі попереднього застосування заміни покарання більш м`яким, якщо особа сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела виправлення.
За змістом ч.8 ст.154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше, як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Враховуючи неоднозначність регулювання вказаного питання, колегія суддів вважає, що застосування до засудженого, який став на шлях виправлення, заміни покарання більш м`яким у разі доведення останнім свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, не може бути перешкодою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання при настанні умов, передбачених ст.81 КК України. Таке звільнення від відбування покарання відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, а саме ст.7, ч.6 ст.9, ст.21 КПК України та не порушуватиме прав особи щодо доступу до усіх засобів правового захисту під час кримінального провадження, в тому числі і при виконанні судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що заява засудженого ОСОБА_6 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року, якою відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

Заяву засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від невідбутої частини покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 4 квітня 2013 року ( ч.3 ст.185, ч.3 ст.71, 81 КК України ).

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана учасниками судового розгляду касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С у д д і :
_____________ _________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2