Справа № 132/1729/15-к
Провадження №11-кп/772/677/2016 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами: прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2016 року, яким

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець та житель

АДРЕСА_1 , громадянин України,

раніше неодноразово судимий, останній раз:

19.05.2015 року Калинівським районним судом

Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до

1 року шести місяців позбавлення волі, на підставі

ст.75 КК України звільнений від відбування покарання

з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Вирок Калинівського районного суду від 19 травня 2015 року, яким ОСОБА_9 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік шість місяців позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, допущений до самостійного виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 на момент постановлення вироку зараховано строк його попереднього ув`язнення з 25.05.2015 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженець та житель

АДРЕСА_2 ,

громадянин України, раніше неодноразово

судимий, останній раз: 18.03.2013 року

Калинівським районним судом Вінницької області

за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України

до 4-х років позбавлення волі; 22.07.2014 року

звільнений від відбування покарання згідно ст.2

Закону України «Про амністію в 2014 році»,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 на момент постановлення вироку зараховано строк його попереднього ув`язнення з 09.06.2015 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів та питання судових витрат.

Згідно вироку 20.04.2015 року приблизно о 22:00 годині ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проникли через отвір у паркані на охоронювану територію ПрАТ «Калинівське БМУ № 5», що знаходиться за адресою: м. Калинівка, вул. Промислова 54, Вінницької області, де шляхом відкриття вхідних дверей проникли у приміщення компресорної станції складу сипучих матеріалів, звідки скоїли крадіжку електродвигуна на 30 кВТ, вартістю 3.000 грн., який вивезли з території даного товариства за допомогою заздалегідь заготовленого візка до лісосмуги, що за територією зазначеного підприємства, де заховали.

Вподальшому ОСОБА_9 із Лисюком, з метою власного збагачення, на протязі наступних двох днів викрадене майно в розукомплектованому виді здали до металоприйомного пункту який знаходиться в АДРЕСА_3 , а отримані кошти розділили і витратили на власні потреби.

Крім цього, 22.04.2015 року приблизно в 16:00 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, проникли через отвір у паркані на охоронювану територію ПрАТ «Калинівське БМУ № 5», що знаходиться за адресою: м. Калинівка, вул. Промислова 54, Вінницької області. Знаючи про наявність працівників охорони, ОСОБА_9 , залишившись біля приміщення складу, здійснював візуальне спостереження за обстановкою на території товариства, а ОСОБА_10 через незачинені на замок двері проник в приміщення складу, звідки скоїв крадіжку комплекту зв`язку міні АТС, загальною вартістю 4.000 грн., електролічильника однофазного типу СО, вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 4.100 грн.

Всього обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 викрали майна у ПрАТ «Калинівське БМУ № 5» на загальну суму 7.100 грн.

Прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 , на підставі ч.1 ст. 403 КПК України, відмовився від своєї апеляційної скарги до початку апеляційного розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі з доповненнями вважає вирок незаконним і просить його скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на однобічність і неповноту судового розгляду, залишення без уваги його доводів, психологічний тиск працівників Калинівського РВ УМВС внаслідок чого він зізнався у скоєнні крадіжці. Наголошує на тому, що покази свідків відрізняються одні від одних та є неправдивими, зокрема показання працівника поліції ОСОБА_12 . Крім того, обвинувачений зазначає, що жодний свідок не вказав, що його та ОСОБА_9 бачили на території БМУ-5, крім працівника СТО Паламарчука, а щодо другого епізоду викрадення електродвигуна 20.04.2015 року, то ніяких доказів цього стороною обвинувачення не надано.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 в своїй апеляційній скарзі вважає вирок незаконним і необґрунтованим, посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що судом в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, не надано належної оцінки здобутим доказам в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жодного свідка, який би бачив вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення у справі немає. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 - працівник прийому металобрухту, не міг чітко пригадати, що саме здавали в металобрухт ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 наголошується на незаконності вироку, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, істотному порушенні вимог кримінального процесуального закону. Адвокат вважає, що докази на які посилається суд у вироку не підтверджують вину ОСОБА_15 та ОСОБА_10 у скоєному, оскільки обвинувачені одразу своєї вини не визнали і лише під психологічним впливом працівників Калинівського РВ УМВС ОСОБА_16 і ОСОБА_12 були змушені визнати свою вину у крадіжках, за що їм пообіцяли не застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та покарання не пов`язане із позбавленням волі. Стверджує, що покази свідків - працівників міліції ОСОБА_16 і ОСОБА_12 та пояснення, які давав ОСОБА_9 зі слів цих свідків, є не конкретними та суперечать вимогам ст. 23 КПК України; в порушення вимог ст. 228 КПК України органом досудового слідство на проведено впізнання, також не були виявлені відбитки пальців рук чи сліди ніг, а на підтвердження вартості викраденого не надані належним чином оформлені документи. Враховуючи наведене, адвокат просить скасувати вирок, а справу направити на новий судовий розгляд.

На апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 прокурором ОСОБА_11 подані заперечення в яких вона просить залишити їх апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступи в дебатах: обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги і просили задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який просив залишити апеляційні скарги захисників та обвинуваченого ОСОБА_10 з доповненнями без задоволення, а вирок суду - без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів при постановленні вироку вказані вимоги Закону судом першої інстанції були дотримані в повній мірі.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційних скарг.

Юридична кваліфікація дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожного за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка чужого майна, поєднана з проникненням в інше приміщення чи сховище, повторно, за попереднього змовою групою осіб, є вірною і в апеляційних скаргах не оспорюється.

Незважаючи на невизнання засудженими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 своєї провини у скоєному, їх вина при вірно встановлених судом обставинах, повністю доведена сукупністю зібраних і ретельно перевірених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та іншими матеріалами провадження і обґрунтовано покладені в основу вироку, зокрема: показами свідків - працівників Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області (на даний час поліції) ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , які були безпосередньо допитані в суді першої інстанції і пояснювали, що до приїзду оперативно-слідчої групи обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в добровільній формі надавали пояснення про те, що вони шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях проникли в складське приміщення ПрАТ «Калинівське БМУ № 5», звідки викрали комплект зв`язку міні-АТС та електролічильник, а також детально розповіли про обставини вчиненого. Крім цього, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 заявили, що за два дні до даної крадіжки - 20 квітня 2015 року, приблизно в 22:00 год. вони вдвох з приміщення компресорної станції складу сипучих матеріалів на території ПрАТ «Калинівське БМУ № 5» викрали електродвигун, який впослідуючому розібрали та здали на пункт приймання металобрухту. При цьому, будь-якого психологічного тиску на обвинувачених з їхнього боку не було; визнання вини обвинуваченими було свідомим і добровільним; показами свідка ОСОБА_14 , який працював в пункті прийому металобрухту та під час досудового розслідування по фотографіям впізнав обвинувачених, які здали йому на пункт прийому металобрухту корпус електродвигуна та жмут мідної проволки від нього; показами свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; протоколом огляду місця події із фото таблицею від 22.04.2015 року; висновком судово - трасологічної експертизи № 30-Т від 29.04.2015 року; письмовими заявами із зізнанням від 23.04.2015 року ОСОБА_10 , довідкою ПраТ «Калинівське БМУ-5» від 26.01.2016 року про перебування на балансі викраденого майна та його вартість.

Судом першої інстанції дана належна оцінка зібраним доказам в їх сукупності, а висновки суду повно і всебічно проаналізовані та переконливо мотивовані у вироку.

Зібрані і досліджені судом докази колегія суддів вважає достатніми для встановлення і доведення вини обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у вчиненому, оскільки вони здобуті органом досудового слідства з дотриманням положень кримінального процесуального закону і ніяких сумнівів не викликають.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особи засуджених які раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності за скоєння умисних корисливих злочинів та відбували покарання у місцях позбавлення волі, проте ніяких висновків для себе не зробили та знов стали на шлях злочинної діяльності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника-адвоката ОСОБА_7 з приводу психологічного впливу на обвинувачених з боку працівників Калинівського РВ УМВС (поліції), то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки це питання було ретельно перевірено судом першої інстанції і у вироку йому надана вірна оцінка з чим погоджується і колегія суддів.

В ході апеляційного розгляду провадження істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд колегія суддів не вбачає, а тому вважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а призначене винним покарання - справедливим.

За таких обставин апеляційні скарги захисників та обвинуваченого ОСОБА_10 з доповненнями про скасування вироку з направленням справи до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду задоволенню не підлягають.

Постановляючи вирок суд першої інстанції вірно застосував положення ч.5 ст.72 КК України та зарахував кожному із засуджених в строк відбування ними призначеного покарання терміни попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Однак, дія цих положень закону, згідно вироку, обмежується датою його постановлення, проте на той час він не набрав законної сили.

Оскільки, з моменту закінчення апеляційного розгляду провадження і прийняття ухвали апеляційним судом вирок набуває законної сили, тому на даний час необхідно дорахувати засудженим ОСОБА_10 і ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення в строк призначеного їм покарання за цим вироком з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з дня постановлення вироку до дня набуття ним законної сили, тобто з 12 березня 2016 року по 07 вересня 2016 року включно, вказавши про це в резолютивній частині ухвали.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_11 закрити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 з доповненнями, захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених, - залишити без задоволення.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області 12 березня 2016 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання засудженим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , кожному з них, зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня постановлення вироку до дня набуття ним законної сили, тобто з 12 березня 2016 року по 07 вересня 2016 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той же строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді:
З оригіналом вірно: