Справа 688/3744/16-к
№ 1-в/688/1086/16
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурси Білоцерківського району Київської області, до засудження мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд, -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 засуджений 24.03.2005 року апеляційним судом Київської області за п.п. 4, 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.02.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.09.2004 року по 29.04.2005 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 29.09.2004 року.

Кінець строку: 28.02.2018 року.

1 листопада 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке відповідно до ст. 82 КК України, обґрунтовуючи вимоги постійним працевлаштуванням, здобуттям професії слюсаря в училищі при ШВК, товариськими відносинами із засудженими та колегами по роботі, поважним ставленням до працівників адміністрації, має стягнення, які давно погашені.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просить замінити невідбуту частину позбавлення волі більш м`яким покаранням, оскільки став на шлях виправлення, так як протягом трьох останніх років не має стягнень. Крім того, має матір, 1937 року народження, за якою потрібен догляд.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню клопотання засудженого, зазначивши, що своєю поведінкою за весь період відбування покарання засуджений не довів, що став на шлях виправлення, оскільки допустив 10 порушень режиму відбування покарання, за що 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у трьох випадках обмежились проведенням бесіди індивідуально виховного характеру. Заохочень не має. Характеризується посередньо, на даний час працевлаштований різноробочим в їдальні, до представників адміністрації не завжди тактовний. Після відвідування заходів виховного характеру, позитивних висновків для себе не робить.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, дослідивши щоденник індивідуальної роботи із засудженим, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання засудженого з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Законом передбачено дві умови, необхідні для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким: впевненість, що засуджений став на шлях виправлення, та фактичне відбуття ним, передбаченої ч.4 ст. 82 КК України частини строку покарання.

Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є такий ступінь виправлення засудженого, при якому подальше його виправлення стає можливим при застосуванні більш м`якого виду покарання ніж те, яке призначене вироком суду. Така можливість зумовлюється тим, що особистість засудженого, його відношення до виконання обов`язків свідчать про успішний перебіг процесу виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжких злочинів, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За даними довідки про заохочення і стягнення, про виконання норм виробітку, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_5 за період відбування покарання допустив 10 порушень вимог режиму утримання, які виразились у порушенні розпорядку дня та форми одягу, дисципліни строю, намаганні встановити міжлокальний зв`язок та винести продукти харчування у промислову зону, невиконанні законних вимог, у нього було вилучено заборонені предмети, за вказані порушення сім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді двох попереджень, чотирьох доган та 15 діб ДІЗО, у трьох випадках адміністрація органу виконання покарань обмежилась проведенням бесід індивідуально-виховного та профілактичного характеру. За весь період відбування покарання заохочень не отримував.

З липня 2005 року по жовтень 2011 року 100% виконував норми виробітку, з січня 2012 року по серпень 2014 року до праці відносився задовільно, з вересня 2014 року працевлаштований різноробочим у їдальні, норми виробітку виконує повністю, до праці відноситься задовільно. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження», «Творчість», «Правова просвіта», «Професія», «Освіта», «Підготовка до звільнення», до участі в яких ставиться задовільно.

Незважаючи на повне виконання норм виробітку, участь у програмах диференційованого виховного впливу, до роботи та участі у таких засуджений ставиться задовільно. Відсутність заохочень, потреба у контролі за засудженим під час роботи та стимулюванні правослухняної поведінки засудженого свідчить про неприпустимість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки цим не буде досягнуто, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України мети покарання виправлення засудженого. Факти порушення режиму відбування покарання, наявності за весь період відбування покарання 7 стягнень і жодного заохочення, свідчать про те, що засуджений на став на шлях виправлення.

Наведені обставини свідчать про те? що засуджений ОСОБА_5 не довів, що став на шлях виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1