Провадження № 1-кс/520/2258/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
04.10.2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює виготовлення та накопичення недоброякісної небезпечної алкогольної продукції, з нелегально завезеного на територію України спирту. Вказана продукція, в подальшому реалізується через мережу сільських та міських магазинів, та через мережу Інтернет.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважаючи, що воно підлягає задоволенню в повному обсязі та необхідне для належної кваліфікації вчиненого діяння, розкриття правопорушення, проведення ряду слідчих (розшукових) дій та експертиз.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, згідно рапорта прокурора, за місцем мешкання відсутній, у зв`язку з чим не можливо його повідомити про дату та час судовогозасідання.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:
Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «ОСОБА_9 проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчинення злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З урахуванням норм національного законодавства, міжнародних договорів та практики ЄСПЛ, з метою уникнення ризиків можливого приховання та реалізації вказаного в клопотанні майна, враховуючи, що зазначені речі необхідні для належної кваліфікації вчиненого діяння, розкриття правопорушення, проведення ряду слідчих (розшукових) дій та експертиз, слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно а саме:
Мисливська гладкоствольна рушниця «uzkon BR-99», з трьома магазинами до неї;
Носії інформації у вигляді флешки 4 гб. «Toshiba», № 0936DA0488L2NMJ;
Носій інформації «ADATA» S802;
Носій інформації Canon SD;
Носій інформації Мemorycard DOIMBP4IC;
Носій інформації Transgender B067702736;
Носій інформації Transgender 8 GB 534621;
Мобільний телефон «Samsung» imei. НОМЕР_1 ;
Мобільний телефон «Samsung», imei. НОМЕР_2 ;
Мобільний телефон «Sаmsung» imei. НОМЕР_3 ;
Мобільний телефон «Nokia» imei. НОМЕР_4 ;
Мобільний телефон «Sigmamobile IP-67»;
Мобільний телефон HTC в панелі чорного кольору;
Мобільний телефон НОМЕР_5 в панелі білого кольору;
Мобільний телефон «Sumsung» A000001DBA6IEC;
Носій інформації Memorycard, Саnon;
Візитні картки, «Єльцин водка»;
Пістолет «Флобер» 4,5 мм, B5332;
Пакети з пояснювальним написом «Jelzin», у кількості 3шт.;
2 пляшки з невідомою речовиною, 0,5 з пояснювальним написом «Десна»;
2 пляшки з невідомою речовиною літражем 5 літрів;
Системний блок, в панелі чорного кольору;
Два балони кожна по 5 літрів, з невідомою речовиною прозорого кольору;
Записник формату А3;
Пустий балон, 5 літрів;
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1