АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

12 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005364 від 23.05.2016 р., відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погодженому прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в смт Топар, Мічуринського району, Карагандинської області, Казахстан, з середньою освітою, одружений,не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; дані про наявність чи відсутність судимостей відсутні,

якому повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто по 30 липня 2016 року включно.

Також на підозрюваного ОСОБА_6 покладено наступні процесуальні обов`язки:
- з`являтись до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілою в кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтував його тим, що під час судового розгляду не доведено, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризику в кримінальному провадженні, а тому відповідно до ст. 194 КПК України відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції прокурором була подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.05.2016 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурор зазначає про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та постійного місця проживання на території м. Києва не має, що вбачається з протоколу його допиту. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти статевої свободи та недоторканності особи та є достатні підстави вважати, що він може незаконно впливати на потерпілу. Також вказує, що під час досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що він був судимий у 1992 році за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 117, 118 КК України в редакції від 1960 року та звільнився з місць позбавлення волі у 2000 році, що свідчить про те, що він може знову вчинити аналогічні злочини.

Таким чином, прокурор вважає, що враховуючи особу підозрюваного, а також обставини вчинення даного кримінального правопорушення, а саме те, що підозрюваний вчинив злочин 22.05.2016 р., а 28.05.2016 при проведенні оперативно-розшукових заходів та відпрацювання території був затриманий безпосередньо біля місця вчинення вказаного кримінального правопорушенняв даному кримінальному провадженні існує необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисника та підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження під №0005364, внесені 23.05.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 22.05.2016 року приблизно о 23:00 годині, усвідомлюючи, що заподіює суттєву шкоду фізичному, моральному та соціальному розвитку особи, вчинив умисне кримінальне правопорушення, проти статевої свободи та недоторканості особи, а саме насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене щодо ОСОБА_9 .

28.05.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

30.05.2016 року слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

30.05.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у задоволенні клопотання слідчого відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто по 30.05.2016 року включно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження за клопотанням слідчого є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

Також, встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризик того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце свого проживання цілодобово, а тому зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_6 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Даних обставин, також не було доведено прокурором під час апеляційного розгляду.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу та визначив цілі, які стоять за ним, а тому вірно застосував саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, а саме наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким немає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор в апеляції, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0005364 від 23.05.2016 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погодженому прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 1 ст. 153 КК України, та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто по 30 липня 2016 року включно, із покладенням зазначених процесуальних обов`язків, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к