Справа № 127/2894/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 17 січня 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000341 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне Літинського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 14 січня 2016 близько 17:30 год., перебуваючи в гаражному приміщенні за адресою АДРЕСА_3 , помітив набір інструментів марки «Mannesmann 215-tlg», який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного набору інструментів. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до наживи, ОСОБА_4 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вчинив крадіжку набору інструментів марки «Mannesmann 215-tlg», вартість якого відповідно до висновку експерта № 97 від 04.02.2016 становить 1842,50 грн. Після вказаних дій ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1842,50 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що він приїхав до ОСОБА_5 в якого він працював, отримати зарплату. Проте, зарплату йому ОСОБА_5 не виплатив та сказав йти. Вийшовши на вулицю з приміщення гаража, він побачив набір інструментів, який він вирішив викрасти. З цією метою він його непомітно взяв та пішов до дому. В подальшому до нього зателефонував ОСОБА_5 та запитав про набір інструментів, на що він повідомив, що коли отримає зарплату, тоді поверне набір інструментів. Разом з тим, ОСОБА_5 повідомив, що він вже звернувся до міліції та щоб ОСОБА_4 ніс інструменти вже до слідчого. Кошти йому необхідні для утриманні чотирьох дітей. Набір інструментів він наступного дня повернув слідчому. В ОСОБА_6 він працював неофіційно.

З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається, що 16.01.2016 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_5 . Згідно вказаної заяви він просив прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 17 год. 14.01.2016 року по 09:00 год. 15.01.2016 року з його гаражного приміщення за адресою АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу вчинила крадіжку набору ключів від автомобіля, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.01.2016 року.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку, що підтверджується витягом від 17.01.2016 року з ЄРДР.

З постанови про визнання речовим доказом від 09.02.2016 року вбачається, що набір інструментів марки «Mannesmann 215-tlg» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , що також підтверджується відповідною розпискою ОСОБА_5 від 10.02.2016 року.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.

Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Так, суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який надав добровільні показання щодо обставин вчинення ним злочину, повідомив, що дійсно 14.01.2016 року вчинив крадіжку набору інструментів марки «Mannesmann 215-tlg», належного ОСОБА_5 , що підтверджується змістом заяви потерпілого та речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказане надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого є доведеною, оскільки подані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.

Суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З довідки-характеристики Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_7 та 4-ма дітьми, характеризується з позитивної сторони. Скарг від жителів села та сусідів на його поведінку до сільської ради не надходило. З повідомлення адміністрації Вінницької ЦРКЛ вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно вимоги про судимість від 19.01.2016 року, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, шкоду відшкодовував, за місцем проживання характеризується позитивно, утримує малолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
В той же час, зважаючи на вимоги ч.4 ст. 74 КК України, те, що ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості, враховуючи поведінку ОСОБА_4 під час розгляду справи, його щире каяття, активне сприяння встановленню істини у справі, обставини за яких ним вчинено злочин, оскільки це було зумовлено важким матеріальним становищем в зв`язку з наявністю у нього на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, відсутності суспільно-небезпечних наслідків діяння ОСОБА_4 , відшкодування шкоди потерпілому, суд вважає, що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, а тому він може бути звільнений від призначеного покарання.
Зважаючи на вимоги ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 384,00 гривні та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст. 65-67, 74, 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

На підставі ч.4 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 384,00 грн.

Речовий доказ у справі, а саме набір інструментів марки «Mannesmann 215-tlg», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: