Провадження № 11-кп/792/550/16
Справа № 673/290/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185,ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000196 від 15.06.2015 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деражнянського районного суду від 20 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Деражнянського районного суду від 20 травня 2016 року,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого:
- 23 березня 2007 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі шістсот гривень;

- 07 грудня 2009 року Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до двох років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на один рік;
- 13 липня 2011 року Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років і десяти днів позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 25 липня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,-
визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки та покладено відповідно до ст.76 КК України, обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, за проведення товарознавчих експертиз у розмірі 736 грн. 56 коп.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Як вбачається з вироку, ОСОБА_8 , 7 червня 2015 року о 1 год. 18 хв., перебуваючи в приміщенні бару «Бріг», розташованого по АДРЕСА_2 , виявив там залишену без нагляду належну потерпілій ОСОБА_9 жіночу сумку «GUESS», вартістю 235 грн. 48 коп., що знаходилась на стільці біля стола. В якій перебували мобільний телефон марки «Nokia» моделі С5-06, вартістю 434 грн. 98 коп. із флеш-картою micro SD, ємністю 8 Гб 10-го класу, вартістю 150 грн., сім-картою стартового пакету «djuice» оператора стільникового зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., а також жіночій гаманець, вартістю 42 грн. із грошовими коштами в сумі 60 грн. і вирішив заволодіти нею. З цією метою, взявши вказану сумку із речами, що в ній знаходились, ОСОБА_8 попрямував до виходу із бару з наміром втекти. Не реагуючи на усно висловлену вимогу потерпілої ОСОБА_9 зупинитись, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, він продовжив повторне вчинення відкритого викрадення чужого майна. Вибігши із приміщення бару «Бріг» та намагаючись втекти з місця події, за будівлею вказаного бару зачепився за огородження сітки та був вимушений зупинитись. В подальшому був виявлений громадянами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_9 , у зв`язку з чим ОСОБА_8 розпорядитись викраденим майном не міг з причин, що не залежали від його волі, хоча й виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця.
Крім того, 13 червня 2015 року біля 14 години ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу лісозахисної смуги, розташованої неподалік річки «Вовк» в м. Деражня Деражнянського району Хмельницької області, скориставшись відсутністю нагляду власниці, умисно, таємно, повторно викрав належний потерпілій ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Noкia» моделі 2330 С-2 чорно--сірого кольору, вартістю 219 грн. 52 коп., із СІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_12 у розмірі 239 грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 4 років позбавлення волі. Також дослідити характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_8 .. Зазначає, що суд застосовуючи ст. 75 КК України не в повній мірі врахував, що злочини відноситься до категорії тяжкого та середньої тяжкості, обвинувачений раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних середньої тяжкості та тяжких корисливих злочинів і через короткий проміжок часу вчинив нові умисні корисливі злочини, що свідчить про його виключно негативну характеристику, підвищену суспільну небезпечність та стійке небажання ставати на шлях виправлення, злочини було вчинено у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, на думку апелянта, районним судом проігноровано висновки апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог, передбачених п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, до яких, згідно ч.1 ст.412 КПК України, відносяться порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції визначені у статті 415 КПК України.

Згідно вимог, передбачених ч.3 ст.415 КПК України, висновки і мотиви суду апеляційної інстанції, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Цих вимог закону судом першої інстанції не виконано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Деражнянського районного суду від 12 листопада 2015 року ОСОБА_8 було засуджено за ст.ст. ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, 70 ч.1 КК України остаточно на 4 роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 лютого 2016 року вирок Деражнянського районного суду від 12 листопада 2015 року за апеляційною скаргою прокурора було скасовано з направленням провадження на новий судовий розгляд. При цьому, суд апеляційної інстанції, з наведенням відповідних мотивів, дійшов висновку про те, що у вироку від 12 листопада 2015 року судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали суду апеляційної інстанції в разі доведеності вини ОСОБА_8 при новому судовому розгляді в повному обсязі, призначене йому покарання вироком Деражнянського районного суду від 12 листопада 2015 року слід вважати м`яким.

Однак, ухвалюючи новий вирок від 20 травня 2016 року районним судом залишено поза увагою висновки і мотиви апеляційного суду, з яких був скасований вирок місцевого суду від 12 листопада 2015 року і повторно розглянуто кримінальне провадження відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України у спрощеному порядку та повторно призначено покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Оскільки суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів по справі та даних про особу винного, в повному обсязі суд апеляційної інстанції позбавлений можливості, ухвалити свій вирок стосовно ОСОБА_8 .

За таких обставин вирок суду першої інстанції не може залишатись чиним і підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд в той же суд.

Оскільки вирок суду скасовується через істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, а в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про призначення ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі, колегія суддів вважає, що в разі доведеності вини ОСОБА_8 при новому судовому розгляді в повному обсязі, призначене йому покарання судом першої інстанції слід вважати м`яким.

За таких обставин вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з не дотриманням вимог ч.3 ст. 415 КПК України та підстав передбачених ч.1 ст. 412 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Деражнянського районного суду від 20 травня 2016 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий судовий розгляд в Деражнянському районному суді Хмельницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2