29.03.2016 Справа № 482/1201/15-к
Провадження № 1-кп/482/130/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса кримінальне провадження (зареєстроване в ЄРДР за № 0000388 від 02.05.2015 року по обвинуваченню:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глазове Шосткінського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, раніше судимого: 09.01.2007 року Конотопським районним судом Сумської області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці; 27.12.2010 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.2 ст.121, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, за наступних обставин.

10.05.2015 близько 20.00 год., точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходився на березі річки Південний Буг, а саме, неподалік філії «Новоодеська» ТОВ СП «НІБУЛОН», що за адресою: Миколаївська область, м.Нова Одеса, вул. Торгова, 80. В цей час у нього виник умисел на викрадення шматків арматур з огорожі філії вказаного товариства.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на викрадення арматури огорожі філії «Новоодеська» ТОВ СП «НІБУЛОН», з метою наживи та збагачення, ОСОБА_5 взяв білий полімерний мішок, який у нього був із собою, та пішов до огорожі товариства.

Знаходячись зовні біля огорожі, ОСОБА_4 почав витягувати арматуру з огорожі та класти їх до мішка. В цей час вказані злочинні дії ОСОБА_4 побачив охоронник товариства ОСОБА_6 , та підійшовши до нього з внутрішньої сторони огорожі наказав йому покинути мішок з арматурою з метою припинення злочинних дій та залишатись на місці, так, як буде викликати працівників міліції.

ОСОБА_4 , не реагуючи на вимогу охоронця, взяв в руки мішок в якому знаходилась арматура та пішов у протилежному напрямку від огорожі товариства. В цей час до ОСОБА_4 з території філії товариства направився другий охоронник ОСОБА_7 , який наздогнав ОСОБА_4 та доставив на територію філії товариства, в наслідок чого ОСОБА_4 не довів свої злочинні наміри до кінця з незалежних від нього причин.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

18.06.2015 близько 13.20 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 прийшов додому до ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та являється власником зазначеної території домоволодіння з метою допомогти по господарству. Допомігши по господарству, ОСОБА_4 мав намір йти додому і в цей час помітив в дворі перед входом до приміщення літньої кухні металеву чистилку для взуття, розміром 30 см х 72 см, що належить ОСОБА_8 , вартістю 170 грн. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення металевої чистилки ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , з метою наживи та збагачення, діючи повторно, протиправно, впевнившись, що його ніхто не бачить, відразу викрав вказану чистилку.

Утримуючи викрадену металеву чистилку при собі, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник через територію городу, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 170 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно в травні .2015 року в нічний час, точного часу він не пам`ятає, ОСОБА_4 знаходився на березі річки Південний Буг, а саме, неподалік філії «Новоодеська» ТОВ СП «НІБУЛОН», що за адресою: Миколаївська область, м.Нова Одеса, вул. Торгова, 80. В цей час у нього виник умисел на викрадення шматків арматур з огорожі філії вказаного товариства, які він побачив проходивши рядом.

Реалізуючи свої наміри, з метою отримання в подальшому грошей, ОСОБА_5 взяв білий полімерний мішок, який у нього був із собою, та пішов до огорожі товариства.

Знаходячись зовні біля огорожі, ОСОБА_4 почав витягувати арматуру з огорожі та класти їх до мішка. В цей час вказані дії ОСОБА_4 побачив охоронник товариства, та підійшовши до нього з внутрішньої сторони огорожі наказав йому покинути мішок з арматурою з метою припинення злочинних дій та залишатись на місці, так, як буде викликати працівників міліції.

ОСОБА_4 , не реагуючи на вимогу охоронця, взяв в руки мішок в якому знаходилась арматура та пішов у протилежному напрямку від огорожі товариства. В цей час до ОСОБА_4 з території філії товариства направився другий охоронник, який наздогнав ОСОБА_4 та доставив на територію філії товариства, в наслідок чого ОСОБА_4 не довів свої злочинні наміри до кінця з незалежних від нього причин.

Крім того, в червні 2015 року в денний час, точного часу ОСОБА_4 не пам`ятає, він прийшов додому до ОСОБА_8 , що є бабусею співмешканки ОСОБА_4 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 і являється власником зазначеної території домоволодіння з метою допомогти по господарству. Допомігши по господарству, ОСОБА_4 мав намір йти додому і в цей час помітив в дворі перед входом до приміщення літньої кухні металеву чистилку для взуття, що належить ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного майна з метою отримання в подальшому грошей.

Реалізуючи свій намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , яка в той час зайшла в приміщення літньої кухні, ОСОБА_4 , впевнившись, що його ніхто не бачить, відразу викрав вказану чистилку.

Утримуючи викрадену металеву чистилку при собі, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник через територію городу, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив, що беззастережно визнає усі обставини злочинів, вказаних в обвинуваченні, їх умисний характер. Розкаюється у вчиненому, обіцяє виправитися.
Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , так як немає сумнівів в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинених кримінальних правопорушень та їх кваліфікацію, що вказана в обвинувальному акті.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акту визнано судом доведеним. Воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за ч.2 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 характеризується задовільно, не одружений, офіційно не працевлаштований, осудний. Раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, осудний, вину визнає повністю, щиро розкаюється, обіцяє виправитися.
Суд акцентує увагу, що активна поведінка ОСОБА_4 була і залишається спрямованою на реальну допомогу органу досудового розслідування і суду у встановленні істини, з`ясуванні фактичних обставин у справі.
Обставинами, які пом`якшують визначення покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.
Покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання новим злочинам.
На підставі ч.1 ст.70 КК України суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів.
Врахувавши у сукупності всі обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше був судимий, щиро кається у вчиненому, повернення майна потерпілим, суд переконався, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та приймаючи до уваги положення ст.75 КК України, вважає, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених вимогами ст.76 КК України.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст..ст.373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

pа ч.2 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно ст.70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 4 (чотири) роки позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.2, п.3, п.4 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий: