Справа № 442/4379/16-к
Провадження № 1-кп/442/266/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, по обвинувальному акту, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002838від 15.12.2014 року відносно :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дрогобича, Львівської області, з середньою освітою, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України;
з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

представника у справах дітей ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
Неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи 21.03.2014 року судимий Дрогобицьким міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив ряд кримінальних правопорушень за наступних обставин:

Так, 05.11.2014 року в період часу з 18 год. 20 хв. по 20 год. 20 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні Дрогобицької районної лікарні № 5, що по вул. Стрийська, 443 у м. Дрогобичі, Львівської області умисно, з корисливих мотивів, зайшовши у приміщення Дрогобицької районної лікарні № 5, підійшов до кабінету головного лікаря, де шляхом виривання врізного замка з основи дверей, відчинили вказані двері та проникли у вказаний кабінет, звідки повторно таємно викрали монітор марки ІВМ та системний блок марки «Siemens», спричинивши Дрогобицькій районній лікарні № 5 майнову шкоду на загальну суму 3 464 гривні.

Крім цього, 12.12.2014 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку № 4 на вул. Карманського в м. Дрогобичі, Львівської області умисно, з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_9 та шляхом ривка, відкрито, повторно викрав жіночу сумочку, виготовлену із шкірозамінника вартістю 100 гривень, в якій знаходилися окуляри для покращення зору вартістю 50 гривень, гроші у сумі 6 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , два церковні календарі по 5 гривень кожен загальною вартістю 10 гривень, 22 образки (ікони) із зображенням Божої Матері по 3 гривні кожний загальною вартістю 66 гривень, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 232 гривні.

Крім цього, 14.12.2014 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку № 8 на вул. Плебанія в м. Дрогобичі, Львівської області умисно, з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_10 та шляхом ривка, відкрито, повторно викрав жіночку сумочку виготовлену із шкірозамінника вартістю 100 гривень із вмістом гаманця чорного кольору виготовленого із шкірозамінника вартістю 45 гривень, грошей у сумі 250 гривень, пенсійного посвідчення, паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 395 гривень.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні вищеописаного суспільно-небезпечного діяння в повному обсязі в чому щиросердечно розкаявся. Додатково пояснив, що це буде наукою для нього на все життя та обіцяв, що більше такого не повториться. Просить суворо його не карати.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просять суд суворо його не карати та обрати йому покарання без позбавлення волі.
Представник у справах дітей Дрогобицької міської ради ОСОБА_5 , просить суд обвинувачених суворо не карати та не позбавляти волі, а дати йому шанс для того, щоб виправитися.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви в яких просять справу слухати у їхній відсутності, претензій до обвинуваченого не мають, щодо міри покрання просять суд суворо його некарати.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: заявами потерпілих, протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколами одночасних допитів, протоколами пред`явлення речей для впізнання, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом проведення слідчого експерименту, постановами про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання потерпілим з яких вбачається його причетність до скоєних злочинів.

Відтак дослідивши зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та те що їх вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за ч.3 ст. 185 КК України, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення.

Оскільки така кваліфікація знаходить своє підтвердження за результатами судового слідства та співставляється з сукупністю матеріалів справи, що перевірені судом.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання, суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який являється неповнолітнім, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується по місцю проживання та в дитячо-юнацькій спортивній школі і м. І. Боберського де займався легкою атлетикою, та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Сама по собі тяжкість інкримінованого злочину, при відсутності інших об`єктивних та суб`єктивних обставин, які в сукупності не створюють обґрунтованої впевненості судді в обов`язковій ізоляції підсудного від суспільства, необхідності обрання обвинуваченому більш тяжкого виду покарання, не може свідчити за його беззастережним обранням, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих (статті 75-78 КК), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК. Таке звільнення допускається лише в разі засудження неповнолітнього до позбавлення волі (ч. 2 ст. 104 КК). Тривалість іспитового строку встановлюється в межах від одного до двох років (ч. 3 ст. 104 КК) з урахуванням визначеного судом строку позбавлення волі, а також даних про особу засудженого й інших обставин справи. Звільняючи неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням, суди в кожній справі мають обговорювати питання про покладення на засудженого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, маючи при цьому на увазі, що їх перелік є вичерпним. Засудженим та їхнім законним представникам мають бути роз`яснені правові наслідки застосування положень статей 75, 76, 104 КК, що записується в протоколі судового засідання.

Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.2 ст. 186 та ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, 104 та п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 та ч.3 ст. 185 КК України та обрати йому покарання:

- за ч.2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1