1-кп/381/27/16
381/4271/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Фастівського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0001351 від 06.08.2015 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Волиця Фастівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.12.1989 року Фастівським районним судом за ч.3 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; 04.06.1996 року Фастівським районним судом за ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців з конфіскацією майна; 19.05.1999 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.3 ст. 222 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки та 3 місяці; 04.12.2008 року Володарським районним судом Київської області за ч.3 ст. 308, ч.3 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна; 21.04.2015 року Фастівським міськрайонним судом за ст. 125 ч.1 КК України до штрафу 850 гривень, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

встановив:

27 травня 2015 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину СТ «Феофанія» по вул. Унавська, 24 в с. Волиця, Фастівського району, Київської обл., що належить громадянину ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, погрожуючи фізичною розправою продавцю магазина, громадянці ОСОБА_8 , відкрито заволодів двома пляшками горілки марки «Меdoff» об`ємом по 0,7 л. кожна, які вона тримаючи в руках, віддала йому, боячись, що ОСОБА_4 нанесе їй тілесні ушкодження. Після скоєного ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_7 на суму 170 гривень.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

Крім того, 9 серпня 2015 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину СТ «Феофанія» по вул. Унавська, 24 в с. Волиця, Фастівського району, Київської обл., що належить громадянину ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, погрожуючи фізичною розправою продавцю магазина, громадянці ОСОБА_8 , відкрито заволодів пачкою цигарок «Прилуки» та пляшкою горілки марки «Меdoff» об`ємом 0,5 л., які знаходилися на прилавку куди їх поклала продавець магазину, боячись, що їй будуть нанесені тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_7 на суму 75 гривень 65 копійок.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів категорично заперечив, посилаючись на те, ОСОБА_8 сама віддала йому вказані товари. Від дачі показань в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 відмовився.

Незважаючи на невизнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України за викладених вище обставин підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , який є директором СТ «Феофанія», суду пояснив, що 27 травня 2015 року йому подзвонила продавець магазину СТ «Феофанія» ОСОБА_8 та повідомила, що зранку до магазину знову приходив житель с.Волиця ОСОБА_4 , який вимагав, щоб йому дали в борг горілку, висловлював погрози на адресу ОСОБА_8 .. Почувши відмову продавця кидався хлібом. Свідком цієї ситуації став торговий агент ОСОБА_9 , якому ОСОБА_4 теж погрожував, вважаючи, що він є продавцем, а також кидався на нього. Пізніше того ж дня в обідню пору ОСОБА_4 знову зайшов в магазин та, висловлюючи погрози розправою на її адресу, які вона сприймала як реальні, знаючи про його можливу поведінку, вимагав, щоб вона дала йому горілку, що остання змушена була зробити, віддавши, побоюючись за своє життя, ОСОБА_4 2 пляшки горілки «Меdoff» об`ємом по 0,7 л. на суму 170 грн. Також 09 серпня 2015 року біля 15 год. через погрози ОСОБА_4 продавець ОСОБА_8 змушена була віддати обвинуваченому пляшку горілки «Меdoff» об`ємом по 0,5 л та пачку цигарок «Прилуки» на суму 75грн 65 коп. Сума збитків, спричинених такими діями ОСОБА_4 становить 245.грн 65 коп. Про даний випадок йому теж стало відомо в телефонному режим зі слів продавця ОСОБА_8 .. Потерпілий зазначив, що продавці ОСОБА_8 та ОСОБА_10 раніше неодноразово скаржились йому на те, що ОСОБА_4 практично щодня, а то і по декілька разів на день приходив до магазину та вимагав продукти, горілку, тютюн у борг. Коли отримував відмову поводив себе дуже агресивно, заходив за прилавок, брав інший товар та кидався ним. Продавці боялись його, давали товар у борг, відмовлялись писати звернення до правоохоронних органів, так як знали, що він нещодавно повернувся із місць позбавлення волі, тому його погрози розправою на свою адресу та адресу своїх близьких сприймали як реальні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 - двоюрідна сестра обвинуваченого, суду пояснила, що в період 2012 - 2015 років працювала продавцем магазину СТ «Феофанія», який належить потерпілому ОСОБА_7 27 травня 2015 року перебувала на своєму робочому місці. Після 09 год. ранку зайшов ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння почав вимагати, щоб вона знову дала йому в борг горілку, на що вона відмовила, тоді він почав погрожувати їй словесно. Коди не отримав, то вимагав, щоб вона дала хоч хліба. Хліб, як пояснила свідок, вона дала. В цей час в магазині перебував торговий представник фірми «АВК», яка поставляла нам продукцію, ОСОБА_9 .. ОСОБА_4 вирішив, що це директор магазину, та почав вимагати горілку у нього. Коли той почав пояснювати, що він не має відношення до магазину, ОСОБА_4 накинувся на нього, вони сцепились, тоді ОСОБА_4 вийшов з магазину. В обідню пору біля 14 год. ОСОБА_4 повернувся до магазину та погрожуючи мені знову вимагав, щоб я дала йому горілку. Так як нікого в магазині не було, а ОСОБА_4 був налаштований агресивно, віддала йому в руки 2 пляшки горілки «Меdoff» об`ємом по 0,7 л. Також свідок пояснила, що 09 серпня 2015 року близько 15 год. коли вона була на своєму робочому місці ОСОБА_4 прийшов до магазину, був випивший та знову з погрозами почав вимагати горілку та цигарки, через що свідок змушена була віддати йому пляшку горілки «Меdoff» об`ємом по 0,5 л та пачку цигарок «Прилуки». Свідок також зазначила, що сприймала погрози обвинуваченого як реальні, так як знає ОСОБА_4 давно, коли він тверезий, то абсолютно нормальний, проте, якщо перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то поводиться дуже агресивно та непередбачувано. Неодноразово у такому стані біля магазину бився з мешканцями села, залякував їх, через що його в селі боялись і ніхто не звертався до міліції. Борги за товар, який свідок йому давала, він не повертав, через що вона змушена була звільнитись з магазину. Ні ким із покупців подібних інцидентів не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суд пояснив, що дійсно 27 травня 2015 року був по робочим питанням у с. Волиця в магазині «Феофанія», що належиться підприємцю ОСОБА_7 як торговий представник, знаходився за прилавком та розставляв товар. Став свідком того, як обвинувачений зайшов до магазину та почав вимагати у продавця ОСОБА_11 горілку. З поведінки продавця було видно, що вона налякана. Коли вона відмовилась дати йому горілку, він почав вимагати горілку у свідка, коли не отримав, обвинувачений зайшов за прилавок та вдарив його по лиці. Свідок почав пояснювати, що не є продавцем, тоді обвинувачений вийшов. Також свідок зазначив, що обвинувачений був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що спонукало його до таких дій свідку невідомо. Чи забрав якісь товари тоді обвинувачений свідок не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка працює магазині СТ «Феофанія» продавцем, суду пояснила, що ОСОБА_4 неодноразово приходив до магазину. Спочатку як тільки повернувся з тюрми все було нормально. Потім ситуація змінилась. ОСОБА_4 почав все частіше вживати алкогольні напої під магазином, коли в стані сп`яніння заходив в магазин, то міг зайти за прилавок, тиснув на нас психологічно, погрожував, що виріже сім`ю, бувало хапав, тому ми з ОСОБА_11 просто були змушені тікати з магазину через нього. В селі його боялись, колі він був під магазином, ніхто в магазин не заходив. З скаргами звертались в сільраду, і в міліцію. Результату не було, поки приїжджала міліція, він тікав або спав у неадекватному стані. Коли приходив в магазин, то вимагав горілку та цигарки. Погрози вона та ОСОБА_12 - ОСОБА_13 сприймала як реальні, тому змушені була віддавати йому товар, віддали десь на 700 грн. Гроші за товар ОСОБА_4 не повернув. З приводу подій 27 травня 2015 року свідок знає зі слів ОСОБА_8 про те, що приходив ОСОБА_4 в стані сп`яніння, вимагав горілку, коли та відмовила зайшов за прилавок, скидав товар, кинув хлібину у вітрину. Тоді ще в магазині був торговий агент ОСОБА_14 , так ОСОБА_4 кидався з ним битись. Бо той не дав горілку. Потім знову приходив і погрожував, і ОСОБА_11 відала 2 пляшки горілки. 09 серпня 2015 року, коли ОСОБА_4 приходив теж погрожував і ОСОБА_11 віддала йому пляшку горілки та пачку цигарок.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 сільський голова с. Волиця, суду пояснила, що їй відомо про те, що власник магазину СТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 звертався в міліцію з приводу дій ОСОБА_4 щодо заволодіння товаром. Безпосереднім очевидцем подій не була, однак їй як сільському голові неодноразово скаржились продавці магазину ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на поведінку ОСОБА_4 , так як той під погрозами вимагав у продавців, щоб ті без грошей давали йому горілку, пиво, цигарки, влаштовував у магазині дебош, заходив за прилавок, бився з постачальниками. Крім того, за скаргами звертались мешканці села, які боялись ходити до магазину через те, що ОСОБА_4 перестрічав їх під магазином та змушував купувати йому в магазині горілку та бив тих, хто відмовлявся це зробити. Погрожував як фізичним насильством , так і пошкодженням майна. З ОСОБА_4 намагались проводити бесіди, в тому числі дільничний інспектор, однак результатів не будо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суд пояснив, що влітку 2015 року сидів під магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вживав спиртне. Підійшов ОСОБА_4 та зайшов до магазину, після чути було крики, голосно розмовляли, зміст розмови, що казав ОСОБА_4 та що відповідала продавець не пам`ятає. Коли ОСОБА_4 вийшов з магазину, то в руках у нього була пляшка грілки та пачка цигарок «Прилуки».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що якогось дня точніше він сказати не може, зайшов з ОСОБА_4 до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », останній мав намір попросити у своєї двоюрідної сестри ОСОБА_11 , яка працювала там продавцем пляшку горілки, однак вона йому відмовила. Він вийшов з магазину і пішов додому.

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.к.п.5,17 Т.3) , довідок про проведення інвентаризації в продовольчому магазині СТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.к.п. 10, 20 Т.3), протоколу огляду місця події (а.к.п. 19 Т.3) встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 в своїх заявах прямо вказав, про те, що 27.05.2015 року близько 13 год та 09.08. 2015 року близько 15 год. ОСОБА_4 , погрожуючи фізичною розправою продавцю магазину ОСОБА_8 відкрито заволоділи його майном 2 пляшками горілки марки «Меdoff» об`ємом по 0,7 л. кожна, вартість яких 170 гривень і пачкою цигарок «Прилуки» та пляшкою горілки марки «Меdoff» об`ємом 0,5 л вартістю 75 грн. 65 коп відповідно.

Крім того, як встановлено із дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення з участю підозрюваного ОСОБА_4 слідчого експерименту від 24.09.2015 року, ОСОБА_4 вказав, що 27 травня 2015 року погрожуючи застосування до продавця ОСОБА_8 фізичного насильства вимагав у неї 2 пляшки горілки, і вона віддала їх йому. Також при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_4 сказав що на початку серпня 2015 року в денний час вимагав в ОСОБА_18 пляшку горілки та цигарки в борг, погрожуючи їй фізичною розправою, після чого вона віддала йому горілку та цигарки (а.к.п.107-112 Т.3), зауважень до протоколу від ОСОБА_4 не надходило.

Детальним аналізом показань потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 встановлено, що вони є логічними та послідовними, такими що узгоджуються з фактичними даними зафіксованими з протоколі слідчого експерименту від 24.09.2015 року (з фактичного боку), а тому суд визнає ці показання, а також протокол належними і допустимими доказами сторони обвинувачення.

Про реальність сприйняття погроз ОСОБА_4 свідком ОСОБА_8 свідчить досліджена в судовому засіданні заява останньої з проханням останньої не проводити одночасний допит осіб з її участю та участю ОСОБА_4 , оскільк останній погрожував їй та членам її сім`ї (а.к.п.104 Т.3).

Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали встановлену довідками про інвентаризацію в продовольчому магазині «Феофанія» вартість викраденого майна, а тому суд також їх враховує, як доказ обвинувачення.

Оцінюючи у сукупності показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , то вони хоча не були безпосередніми свідками подій 27 травня 2015 року та 09 серпня 2015 року, однак свідчать про характер та поведінку ОСОБА_4 , що передували вчиненню злочинів та про обстановку, що сприяла його вчиненню.

Суд критично оцінює свідчення свідка ОСОБА_17 , оскільки останній не міг пояснити суду, коли саме мали місце обставини відвідин ним та ОСОБА_4 магазину, про які він зазначив, з огляду на об`єктивно встановлені дані про те, що ОСОБА_4 приходив до магазину регулярно.

Аналізуючи твердження ОСОБА_4 про те, що свідок ОСОБА_8 сама без будь-яких погроз давала йому вказані товари, в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження в аспекті перевірки їх різних за змістом доводів про спосіб заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , суд констатує, що ці твердження оцінює критично, як спробу ОСОБА_4 ухилитися від відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, є доведеною поза розумним сумнівом.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст.12 КК України є тяжкими умисними, корисливими, характер та ступінь участі (2 епізоди грабежу), а також враховує дані про особу винного, неодноразово судимим, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому, пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинені ним злочини в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому правових підстав для застосування ст.ст. 69 та 75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Покарання у виді штрафу згідно вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2015 року відповідно до положень ч.3 ст. 72 КК України виконується самостійно.

Судові витрати по справі відсутні, речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, а саме, з 22 вересня 2015 року по день проголошення вироку з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Покарання у виді штрафу згідно вироку Фастівського міськрайонного суду від 21.04.2015 року відносно ОСОБА_4 за ст. 125 ч.1 КК України відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін та вважати продовженим, але не більше як на 60 днів.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_19