Справа № 192/2953/16-к
Провадження № 1-в/192/1886/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" жовтня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Балашов Саратовської області, Росія, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Тернівського районного суду м.Кривий Ріг від 16 червня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року вирок Тернівського районного суду м.Кривий Ріг від 16 червня 2014 року скасовано, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14 травня 2015 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року змінено, призначено покарання за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч. ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років,
за участю учасників провадження:
представника СВК № 21 ОСОБА_4 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
Початок строку:11.03.2014 року
Кінець строку: 11.03.2019 року

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, посилаючись на те, що право на таку пільгу в нього є, а комісією установи йому було відмовлено за відсутністю соціальних зв`язків.
В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та замінити йому покарання більш м`яким, пояснивши, що він постійно працює, немає стягнень має одне заохочення.
Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином, причини не явки суду не повідомив.
Враховуючи, положення ч. 4 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб, які не з`явились.
Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.
Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений на даний час відбув 1/2 частини строку покарання.
Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення (а.с. 9), засуджений має одне заохочення у виді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за підсумками 4-го кварталу 2015 року, застосоване до засудженого 26 січня 2016 року (а.с.8).
Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_3 за весь період відбування покарання характеризувався задовільно, не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу (а.с.8 ).
30 вересня 2016 року комісією установи було відмовлено засудженому ОСОБА_3 у застосуванні ст..82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення.
Посилання засудженого на постійну зайнятість на роботі та у зв`язку з цим з відсутністю вільного часу для приймання участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймаються судом, оскільки засуджений має також вільний від роботи час.
Посилання засудженого на відсутність у нього заохочень у зв`язку з існуванням ліміту на заохочення, також не приймаються судом, оскільки існування таких лімітів було спростовано представником колонії, а засуджений ОСОБА_3 протягом 2015-2016 років не змінював місце своєї роботи.
Наявні матеріали справи не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, оскільки засуджений лише один раз був заохочений для стимулювання правослухняної поведінки, а при визначенні ступеню поведінки засудженого, судом враховано, що засуджений не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.
Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.
На підставі наведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.
Головуючий суддя: ОСОБА_1