ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 , його законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/10654/15 к щодо

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одесі, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2015 року, приблизно о 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_11 , знаходячись на ділянці між будинком АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, відкрито, погрожуючи застосуванням пістолета, призначеного для стрільби патронами по типу «Флобер», з метою позбавлення можливості чинити опір, звернувся до перебуваючих там же неповнолітніх ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з вимогою надати йому цигирки. Побоючись застосування физичного насильства з боку ОСОБА_15 щодо себе і своїх знайомих, спринявші ці погрози як реальні і такі, що є небезпечними для життя і здоров`я, ОСОБА_12 передав ОСОБА_11 пачку цигарок «LM», вартістю 20 гривень, які були придбані ним для своєї матері.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ст.187 ч.1 КК України, визнав частково, заявивши що він, перебуваючи в квартирі, де він проживає, вийшов з неї та зробив перебуваючим неподалік від його дому учням коледжу зауваження з приводу паління під його вікнами і відправлення природних потреб неподалік біля його дому, після чого, з метою позбавити учнів цигарок, він зажадав від одного з цих учнів передати йому цигарки. Після того, як цей учень віддав йому пачку з цигарками, він кинув її на землю і сказав хлопцям, що курити вони здесь більш не будуть, після цього вони розбіглись.

Відповідаючи на запитання учасників судового засідання обвинувачений ОСОБА_11 показав, що мети заволодіти майном ОСОБА_12 він не переслідував, при вимозі передати цигарки пістолет ні на ОСОБА_12 , ні на інших він не наставляв, а тримав його в руці біля ноги, цей пістолет він взяв з квартири для можливого самозахисту. Причини оговору його потерпілим та свідками ОСОБА_11 не відомі.

Суд визнає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні розбійного нападу на підставі доказів, визнаних судом належними і допустимими, а саме:

- показань потерпілого ОСОБА_12 про те, що 12.05.2015 року, біля 11 годин 20 хвилин, на великої перерві, він, разом зі своїми одногрупниками пійшов в магазин, де вони придбали іжу. Вони перейшли через дорогу від магазину, де до них звернувся ОСОБА_11 , який перебував на другій стороні дороги і спитав, чи є в них цигарки. Вони відповіли, що цигарок в них немає. Потім ОСОБА_11 зайшов за гараж і десь через хвилину знов підійшов до них і спитав у них теж саме. Вони знов відповіли, що цигарок в них немає. Після цього, він достав з карману пістолет і став наводити його на нього та його одногрупників і спитав: «А так є цигарки ?». Він, ОСОБА_12 , трохи відійшов від міста, де він стояв. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 попросили його віддати цигарки. Він передав в руки ОСОБА_11 пачку сігарет «LM», яки він раніше придбав для своєї матері. Потім ОСОБА_11 спитав у них про гроші, вони відповіли, що грошей в них немає. Після цього, ОСОБА_11 став цілитися пістолетом по їх ногам і в голову ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_11 опустив пістолет вони побігли з місця подій. Потім до них підбігли їх одногрупники, одного з яких він попросив викликати міліцію. Після цього, ОСОБА_11 , керуючи автомобілем, став наближатися до них. Вони побігли через парк в коледж, він їхав за ними. Коли він та його одногрупники забігли в приміщення коледжу, ОСОБА_11 постояв біля входу, а потім поїхав звідти. Після того, як на виклик приїхали працівники міліції, він та ОСОБА_16 сілу у патрульну машину і стали шукати ОСОБА_11 . Після того, як він побачив ОСОБА_11 , він та ОСОБА_17 вказали на нього працівникам міліції. Вони підійшли до нього і знайшли внього пістолет, після чого всі направилися до відділку міліції.

Відповідаючи на питання учасників судового засідання, потерпілий вказав, що підстав для оговору ОСОБА_11 внього немає, раніше з ним він знайомий не був. Погрози ОСОБА_11 пістолетом при вимаганні цигарок він сприяв як реальні та допускав, що той може вистрелити з пістолета;

- показань свідка ОСОБА_13 , згідно яких 12.05.2015 року, біля 11 годин 20 хвилин, під час великої перерви, він, разом зі своїми одногрупниками ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 пішли до магазину «Калібрі», де придбали їжу. Він, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 залишилися їсти неподалік від магазину, біля житлового будинку, а інші пішли до коледжу. Під час їжи до них підійшов ОСОБА_11 , попросив цигарки. Вони відповіли йому, що цигарок в них немає. Потім ОСОБА_11 пішов ОСОБА_23 , а коли повернувся знов, ще раз попросив цигарки. Йому відповіли теж саме. Тоді він винув з правого кармана бриджів пістолет, направив його ОСОБА_24 в живіт і звертаючись до всіх спитав: «А так є?». Побоючись, що він може вистрелити, він попросив ОСОБА_12 щоб той віддав цигарки, яки він придбав для своєї матері. ОСОБА_12 достав із сумки пачку цигарок і віддав ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_11 спитав про гроші і вони відповіли йому, що грошей в них немає. Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_24 побігли в бік парку, а він залишився. ОСОБА_11 направив на нього пістолет, після чого він також побіг, але в іншій бік. Потім вони зустрілися, на прохання ОСОБА_12 . ОСОБА_25 подзвонив в міліцію і повідомив про те, що сталося. Після цього, вони стали слідити за ОСОБА_11 , який на той час сидів у машині червоного кольору. Побачив їх, він спочатку став за ними їхати, а потім поїхав. Потім приїхали працівники міліції і з їх допомогою вони знайшли ОСОБА_11 .

Відповідаючи на питання учасників судового засідання, потерпілий вказав, що підстав для оговору ОСОБА_11 внього немає, раніше з ним він знайомий не був. Під час проведення впізнання, він впізнав ОСОБА_11 як особу, яка 12.05.2015 року вимагала в них цигарки.

- показань свідка ОСОБА_25 , згідно яких в середині травня 2015 року, він їв разом зі своїми однокурсниками, під час перерви між заняттями у коледжі. Під час їжі, до них підбігли ОСОБА_12 , ОСОБА_26 і ОСОБА_13 , яки були сильно перелякані і повідомили йому, що парень, який погрожував їм пістолетом, намагався забрати у них гроші і забрав цигарки. ОСОБА_12 попросили викликати поліцію, що він і зробив. При цьому вони вказали на парня, який був за кермом автомобіля неподалік від них і який після цього їздив біля коледжу.

Оцінюючи показання потерпілого та свідків обвинувачення на предмет їх достовірності, суд визнає їх належними і допустимими, тобто логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з матеріалами кримінального провадження і якими суд обґрунтовує обвинувальний вирок.

Крім показань потерпілого і свідків, вина ОСОБА_11 у скоєні злочину підтверджується:

-протоколом затримання ОСОБА_11 від 12.05.2015 року;

-протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_13 особи для впізнання від 12.05.2015 року;

-висновком судового експерта криміналіста №328-Б від 6.06.2015 року;

-протоколом проведення слідчого експеріменту з участю свідка ОСОБА_13 від 12.06.2015 року;

-протоколом проведення слідчого експеріменту з участю потерпілого ОСОБА_12 від 12.06.2015 року;

-дослідженими у судовому засіданні речовими доказами;

Будь-яких даних, яки б вказували на те, що перелічені докази були отримані внаслідок істотного порушення норм процесуального закону чи внаслідок порушення прав і свобод людини, при судовому розгляді не встановлено, отже суд визнає ці докази належними і допустимими.

Допитана за клопотанням сторони захисту у якості свідка ОСОБА_27 у суді пояснила, що 12.05.2015 року, в період часу з 11 годин 10 хвилин до 12 годин, вона перебувала вдома у своєї знайомої. Вона почула за вікном гучний шум і почула голос свого знайомого ОСОБА_28 . Вона почула, як він робив зауваження молодим хлопцям, яки як вона зрозуміла є учнями коледжу і яких він просив не збиратися біля дому. Вони стали його ображати і він повернувся додому. Потім він знов повернувся на вулицю і ще раз зробив зауваження, але ці хлопці на нього не реагували. Через нетривалий час вони розійшлись. Чи могли вони після цього ще раз зустричатись свідку не відомо.

Відповідаючи на питання учасників судового засідання, свідок ОСОБА_27 пояснила, що пістолет в руках ОСОБА_11 вона не бачила, про вимогу з боку ОСОБА_11 щось йому передати вона також не чула. Протягом біля 5 років вона є знайомою ОСОБА_11 .

Оцінюючи показання свідка захисту, суд вважає, що ці свідчення не можуть бути визнані достатніми для висновків про неможливость вчинення обвинуваченим дій, викладених в описової частині вироку, оскільки ОСОБА_27 не була очевидцєм всіх подій, яки відбулися з участю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з їх початку. Крім того, підставою для критичної оцінки судом цих свідчень є те, що свідчення ОСОБА_27 в частині наявності у ОСОБА_11 під час заволодіння майном пістолета і наявності вимог з його боку про передачу майна, суперечать як показам обвинуваченого, так і показам потерпілого і свідків. Наявність між обвинуваченим і свідком довготривалих дружніх стосунків також є підставою вважати, що свідок ОСОБА_27 не є незацікавленим свідком у цьому кримінальному провадженні.

Що стосується визнання допустимими у якості доказу свідчень ОСОБА_27 , суд виходить з наступного.

Вказаний свідок був допитаний у суді за клопотанням захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_29 , яке було заявлено ним з дотриманням вимог ст. 290 КПК України і яке було задоволено судом 12.01.2016 року.

Разом с цим, як вбачається з витягу з Едіного реєстру адвокатів України, адвокатська діяльність ОСОБА_29 припинена шляхом аннулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з 29.12.2015 р. відповідно п.4 ч.1 ст. 32 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" на підставі рішення КДКА Одеської області від 29.12.2015 р. Вказана обставина свідчить про те, що судом було задоволено клопотання особи, яка на час розгляду клопотання не мала процесуальних підстав для участі у судовому засіданні, що безсумнівно тягне за собою визнання доказу недопустимим, оскільки такий доказ отриманий внаслідок суттевого порушення порядку, визначеному КПК України.
Оцінюючи показання ОСОБА_11 про відсутність наміру заволодіти майном ОСОБА_12 , суд розцінює таку позицію обвинуваченого як спосіб захисту і намагання уникнути покарання за вчинений злочин та вважає ці покази обвинуваченого непереконливими. При цьому, суд вважає, що обвинувачений в дійсності підтвердив факт заволодіння майном ОСОБА_12 , утримуючи в руках пістолет. Що стосується наявності у обвинуваченого умислу, направленого саме на заволодіння чужим майном, суд вважає, що наявність такого умислу підтверджена показами потерпілого і свідків обвинувачення. Як було викладено вище, з огляду на відсутність обставин для оговору обвинуваченого та надання у суді показів під присягою та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, у суду відсутні підстави вважати свідчення цих осіб неправдивими.

Суд також відкидає версію сторони захисту, що ОСОБА_11 діяв в умовах самоправства, тобто самовільного, всупереч установленому законом порядку вчинення дій, правомірність яких оспорюється громадянином, оскільки належність цигарок, яки були предметом злочину і яки перебували у володінні ОСОБА_18 , не оспорювалася ОСОБА_11 ні під час вчинення злочину, ні під час, який передував його вчиненню. Крім того, суд вважає безпідставною таку кваліфікацію дій обвинуваченого стороною захисту з огляду на встановлені судом факти, яки свідчать, что дії ОСОБА_11 були направлені саме на заволодіння чужим майном, яке вочевідь не належало обвинуваченому.

Таким чином, дії ОСОБА_11 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст.187 ч.1 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, суд керується положеннями ст. 124 КПК України, згідно яких , у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При призначенні ОСОБА_11 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст. 65 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 суд визнає добровільне відшкодування збитку, завданного злочином.

Відповідно до положень ст. 66 ч.2 КК України, суд вважає можливим визнати пом`якшуючою покарання обставиною вчинення ОСОБА_11 злочину вперше.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_11 суд приймає до уваги позитивні дані, які характеризують обвинуваченого за місцем проживання, вік обвинуваченого.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_11 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_11 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього дію ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_30 від відбування покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_30 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль над поведінкою ОСОБА_30 покласти на органи виконання покарань за місцем його проживання.

До набрання вироку законої сили, обраний щодо ОСОБА_30 запобіжний заход у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Речовий доказ: пістолет- повернути ОСОБА_31 .

Судові витрати за проведення судової експертизи у суммі 491 гривні стягнути з ОСОБА_32 на користь держави.

Арешт, накладений на майно, - скасувати.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_33