Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа №1- 200
ВИРОК

іменем України

28 липня 2010 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі Головуючої Шемети Т.М.

при секретарі Коломієць В.О.

з участю прокурора Новаківського О.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5. 12, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, - у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ніч з 16 на 17 квітня 2010 року біля 24 год. в с. Семки Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 за попередньою змовою зі ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, в нічний час пошкодили вхідні двері будинку № 24 , розташованого по вул.. Матросова, проникли всередину та почали з хуліганських мотивів безпричинно наносити тілесні ушкодження мешканцю будинку - ОСОБА_3. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. принижуючи людську гідність ОСОБА_3 та його співмешканки ОСОБА_4, примушували їх знайти в мешканців села спиртні напої для того, щоб вони могли їх вжити. Продовжуючи хуліганські дії. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийшли до вищевказаного будинку ще раз о 4 год. Ночі під приводом позичити у ОСОБА_3 цигарки та знову почали безпричинно наносити йому тілесні ушкодження. В результаті їх неправомірних дій ОСОБА_3 було спричинено легкі тілесні ушкодження.

Підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав повністю та показав, що дійсно все, що викладено в обвинувальному висновку, так і було, випили вони в той день десь по одній пляшці на кожного. Якби не горілка, ніколи б так не поступив.

Підсудний ОСОБА_2 дав покази, аналогічні показам ОСОБА_1

Судом в порядку ст. 299 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду, підсудні та потерпілий, підсудні та потерпілий правильно розуміють та пояснюють обставини вчиненого злочину, сумнівів в добровільності та істинності їх позиції немає, вони не мають наміру оспорювати фактичні обставини справи та усвідомлюють, що будуть позбавлені такого права в разі оскарження вироку суду у апеляційному порядку. Крім повного визнання вини самими підсудними, їх вина повністю доведена матеріалами кримінальної справи.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 296 ч.2 КК України, оскільки він в ніч з

16на 17 квітня 2010 року безпричинно, з грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства за попередньою змовою з ОСОБА_2 вибив двері в будинок ОСОБА_3 та наніс останньому легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 296 ч.2 КК України, оскільки він в ніч з 16 на

17квітня 2010 року безпричинно, з грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства за попередньою змовою з ОСОБА_1 вибив двері в будинок ОСОБА_3 та наніс останньому легкі тілесні ушкодження.

Обираючи вид та міру кримінального покарання ОСОБА_1, суд обтяжуючою вину обставиною визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, разом з тим враховує те, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілий не має до нього претензій та просить суворо не карати. А тому суд вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, не застосовуючи максимальної міри покарання передбаченої санкцією ст. 296 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру кримінального покарання ОСОБА_2, суд обтяжуючою вину обставиною визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, разом з тим враховує те. що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілий не має до нього претензій та просить суворо не карати. А тому суд вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. ст. 75. 76 КК України, не застосовуючи максимальної міри покарання, передбаченої санкцією ст. 296 ч.2 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним по ст. 296 ч.2 КК України т? призначити покарання 2 роки обмеження волі.

В силу ст.ст. 75. 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом цього часу не вчинить нового злочину, не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органів КВС та повідомлятиме ці органи про зміну місця навчання, роботи, проживання .

До вступу вироку в законну силу залишити відносно ОСОБА_1 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним по ст. 296 ч.2 КК України та призначити покарання 2 роки обмеження волі.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2. від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом цього часу не вчинить нового злочину, не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органів КВС та повідомлятиме ці органи про зміну місця навчання, роботи, проживання .

До вступу вироку в законну силу залишити відносно ОСОБА_2 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд.

Вирок можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: