Справа № 442/25/16-к
Провадження № 1-кс/442/679/2016
У Х В А Л А
08 липня 2016 року м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора місцевої Дрогобицької прокуратури ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , її адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 00022550,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України,внесене до ЄРДР за № 00022550 від 17.11.2015 року.
ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про відвід головуючому по справі - судді ОСОБА_6 , покликаючись на те, що вище зазначене кримінальне провадження перебуває у прямому відношенні із боргом колишнього співмешканця заявниці ОСОБА_8 , який з метою неповернення коштів інсценував дане кримінальне провадження, оскільки вже 6 років ОСОБА_8 ухиляється повернути заявниці кошти. Суддя ОСОБА_6 розглядав позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення боргу. За словами заявниці під час судового розгляду позовної заяви суддя ОСОБА_6 був упередженим, необ`активним, не вислуховув, а деякі не приймав до уваги і надавав перевагу ОСОБА_8 . За результатами розгляду позовної заяви суддя ОСОБА_6 задоволив позов частково в сумі 35432, 76 грн., однак апеляційним судом Львівської області рішення скасовано та прийнято нове, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 в сумі 224504, 82 грн. Тобто розглядаючи цивільну справу заявниці за № 2-2546/11 суддя ОСОБА_6 проявив упередженість до останньої, необ`активність та несправедливість, що підтверджено рішеннями обох інстанцій. Такі ж дії судді ОСОБА_6 можуть і надальше продовжуватись по відношенню до ОСОБА_4 під час розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 , який неофіційно працює в боржника ОСОБА_8 , який вживає всіх можливих і неможливих заходів з метою неповернення заявниці боргу.
Прокурор у судовому засіданні щодо заявленого відводу головуючому судді заперечив, оскільки не вбачає підстав для його задоволення.
Заявниця ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлений відвід підтримали та пояснили, що такий слід задовольнити, оскільки не довіряють судді.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності, зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 року в справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Також у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).
Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.
Так, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2014 року, ухваленого суддею ОСОБА_6 , частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення боргу в розмірі 35432, 76 грн. 24.12.2014 року рішенням Апеляційного суду Львівської області скасовано рішення Дрогобицького міськрайонного суду та постановлено нове, яким стягнуто борг в розмірі 224504, 82 грн.
Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.
Відтак, матеріали даної справи містять рішення від 26.09.2014 року та 24.12.2014 року, якими задоволено позов ОСОБА_4 про задоволення позову, однак сума боргу, яку необхідно стягнути суттєво відрізняється. Відтак, дана обставина є безумовною підставою для виключення участі судді у розгляді даної кримінальної справи.
Враховуючи наведене, заслухавши думку прокурора, потерпілої та її представника на підтримання заяви, вивчивши матеріали цивільної та кримінальної справи, яка перебуває на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, а також доводи заяви про відвід, вважаю, що таку слід задоволити з метою виключення підстав для скасування процесуального рішення по справі, мотивів для сумніву у безсторонності та уникнення в подальшому при розгляді справи сумнівів у об`єктивності.
Керуючись ст. ст. 75-82, 372 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 00022550 - задовольнити.

Відвести суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 00022550, про обвинувачення ОСОБА_7 за ст. ч.1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1