Справа № 755/6352/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2015 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно непрацюючого, без місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190. Ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357 КК України др. 7 років позбавлення волі, вироком Ворошилівського районного суду м. Донецька від 25 квітня 2012 року за ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з Вознесенської ВК №72 02 липня 2014 року на підставі ст. 2 до Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
За вказаним фактом 07 квітня 2016 року було розпочате кримінальне провадження за № 0004940.
09 квітня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
12 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 обраного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 червня 2016 року.
Постановою Київської місцевої прокуратури №4 від 07 червня 2015 року продовжено строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні до 09 липня 2016 року.

У клопотанні ставиться питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, а строк тримання підозрюваного закінчується, однак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які навели наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення клопотання та просили змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, не забезпечить виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Так, слідчий зазначає, що на даний час неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню та необхідно провести ряд слідчих дій: отримати висновок судово-технічної експертизи документів, провести тимчасовий доступ матеріалів нотаріальної справи, щодо оформлення довіреності від ОСОБА_7 на ОСОБА_8 на право представництва інтересів ОСОБА_7 , що посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 16.03.2016 року та зареєстровано в реєстрі за №499, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , офіс якого розташований по АДРЕСА_2 , отримати висновок портретної експертизи, отримати матеріали виконання постанови про проведення процесуальних дій на іншій території (матеріали, щодо факту втрати паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ), отримати розширену довідку-аналіз вхідних та вихідних дзвінків абонентів мобільного зв`язку, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , виконати заходи, щодо забезпечення цивільного позову та конфіскацій майна, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для залишення підозрюваного під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі Єчюс проти Литви, заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою, рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких, що передбачає покарання на строк до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, офіційно не працює, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів та звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію», а тому приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину діяння. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки останнього.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Враховуючи викладене та те, що з наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість клопотання слідчого та необхідності продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах 3-х місячного терміну.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-196,199 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та утримувати його в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в межах 3-х місячного терміну до 09 липня 2016 року, на умовах, викладених в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1