1-кп/381/106/16
381/1192/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0000070 від 12.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, уродженця с.Мотовилівська Слобідка Фастівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.06.2001 Фастівським міським судом за ст.ст. 140 ч.2,46-1 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 02.11.2001 Фастівським міським судом за ст.ст. 140 ч. 2, 81 ч.З, 215-3 ч. 2, 69, 75 КК України (в редакції 1960 року), до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 12.12.2001 Фастівським міським судом за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 04.04.2006 Фастівським міськрайонним судом за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 02.01.2009 року з Білоцерківської ВК №35 по відбуттю строку покарання, 06.09.2011 року Фастівським міськрайонним судом за ст. ст. 70, 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений умовно достроково 16.07.2014 року, на підставі ухвали Білоцерківського міського суду від 08.07.2014 року на не відбуту частину покарання 1 рік, 1 місяць, 29 днів,
увчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:
ОСОБА_4 будучи раніше судимим, останній раз 06.09.2011 року Фастівським міськрайонним судом за ст. ст. 70, 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений умовно достроково 16.07.2014 року, на підставі ухвали Білоцерківського міського суду від 08.07.2014 року на не відбуту частину покарання 1 рік, 1 місяць, 29 днів, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

18 грудня 2015 року, близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, таємно від оточуючих, вирішив вчинити крадіжку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, з метою незаконного, протиправного обернення чужого майна на свою користь, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі свого знайомого, за адресою: АДРЕСА_2 , близько 20 години 00 хвилин, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, із жіночої сумочки, яка належить ОСОБА_5 , своєю рукою дістав золоту каблучку вагою 2,95 гр. 583 проби, оціночною вартістю 1 237 грн. 47 копійок, яка належить ОСОБА_5 , таким чином, протиправно нею заволодівши.

Викрадену каблучку ОСОБА_4 поклав до своєї кишені, після чого залишив місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 збитку на суму 1 237 грн. 47 копійок.

Тому суд вважає ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся надав суду правдиві показання щодо кримінального провадження та пояснив, що 18 грудня 2015 року, близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , він з корисливих мотивів, коли цього ніхто не бачив, перебуваючи у квартирі свого знайомого ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, із жіночої сумочки, яка належить потерпілій ОСОБА_5 своєю рукою дістав золоту каблучку, яку поклав до кишені та в подальшому продав.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що вчинений злочин відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а саме, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся. Крім того, суд враховує, як обставину, що негативно характеризує особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався за вчинення злочинів проти власності, та маючи незняту та непогашену судимість знову вчинив злочин з корисливого мотиву.
Враховуючи вказані обставини справи, суспільну небезпечність посягання на чуже майно, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого до покарання у виді обмеження волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Речові докази: договір про надання фінансового кредиту ТОВ Повне товариство «Ломбард Донкредит Товариство з обмежено відповідальністю «Інтер-Ріеліті» ОСОБА_7 № ДОН від 20.12.2015 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_8