Справа № 466/643/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0002765 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова , гр. України, українця, з освітою середньою, непрацюючого, неодруженого ,зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч.1 ст.185 КК України, суд,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 13.01.2016 р. біля 20-27 год. ,маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи у піцерії „Наполетана, що на вул.. Б.Хмельницького 257 у м.Львові, таємно викрав мобільний телефон марки „НТС „ ,належний потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду в розмірі 7493 грн. 50 коп.

У судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що 13.01.2016 р. ввечері перебував у піцерії „ Наполетана, що на вул.. Б.Хмельницького у м.Львові, був у нетверезому стані, а тому необдумано вчинив правопорушення- викрав чужий телефон. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено , що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, розяснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку , що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ,яке йому інкриміновано, доведена повністю. Кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України суд вважає вірною, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин , що обтяжує покарання, згідно ст.. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , обставини, при яких воно вчинено, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, а також те, що шкода потерпілій не відшкодована , та вважає , що йому слід обрати покарання ,не повязане із ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд

з а с у д и в

ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч.1 ст.185 КК України на 1 /один/ рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням ,встановивши іспитовий термін 1/один/ рік.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не покидати межі України, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід по даній справі не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

.

Суддя ОСОБА_1