Провадження №1-кп/748/38/16
Єдиний унікальний № 748/115/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000157 від 09.12.2015 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівка Одеської області, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.410 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Клітня Житомирської області, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 -

у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.410 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

їх захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :
09 лютого 2015 року солдата ОСОБА_5 відповідно до Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призвано на військову службу за мобілізацією та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2015 року призначено на посаду старшого водія машини 3 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

28 березня 2014 року солдата ОСОБА_6 відповідно до Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прийнято на військову службу за контрактом та відповідно наказу командира військової .частини НОМЕР_1 від 23.11.2015 року № 278 призначено на посаду механіка-водія 3 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 20.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 № 113-VIII, на території України оголошено та проводилася протягом 2015 року часткова мобілізація та діє особливий період.
Відповідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Разом з тим, 08.12.2015 року солдат ОСОБА_5 порушуючи встановлений Законом правовий режим військового майна у Збройних силах України, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішив викрасти військове майно, закріплене за військовою частиною НОМЕР_1 .

Так, 08.12.2015 року солдат ОСОБА_5 приступив до виконання обов`язків днювального парку військової частини НОМЕР_1 .

08.12.2015 року близько 14 год. 30 хв. солдат ОСОБА_6 будучи днювальним парку військової частини НОМЕР_1 , в ході особистої розмови з солдатом ОСОБА_5 погодився сприяти останньому при викраденні військового майна у виді автомобільних коліс за обіцянку ОСОБА_5 взамін передати ОСОБА_6 телефон марки NOKIA.

Так, солдат ОСОБА_6 08.12.2015 року, маючи доступ до території та майна парку, у період з 15 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. перебуваючи на території другого парку військової частини НОМЕР_1 , у сховищі № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_4 надав солдату ОСОБА_5 інструменти за допомогою яких ОСОБА_5 здійснив демонтаж 9 (дев`яти) коліс марки «ROSAVA» з маркуванням 9.00 R20 136/133 з чотирьох автомобілів «КАМАЗ» та у подальшому самостійно на прохання ОСОБА_5 перемістив їх до сховища № 37.

У подальшому, 08.12.2015 року близько 22 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 за допомоги військовослужбовця ОСОБА_6 дочекавшись закінчення робочого дня, зменшення кількості військовослужбовців в частині, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом механічного перекочування виніс 9 (дев`ять) коліс марки «ROSAVA» з маркуванням 9.00 R20 136/133 зі сховища № 37, перекинув через огорожу військової частини поблизу виїзних воріт № НОМЕР_3 та вийшовши за огорожу перекотив на відстань близько 300 м від території частини, сховавши колеса в лісосмузі з метою подальшого використання та продажу таким чином розпорядившись даним військовим майном на власний розсуд.

Вартість дев`яти коліс марки «ROSAVA» з маркуванням 9.00 R20 на момент скоєння злочину складає 36311,58 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину в межах доведеного обвинувачення визнав повністю та дав показання, що йому від дружини надійшов лист, у якому вона просила гроші на лікування доньки та аліменти на дитину. Тоді він вирішив викрасти кілька коліс. 08.12.2015 року ОСОБА_5 о 9 годині заступив на чергування днювальним. Він домовився з ОСОБА_6 про допомогу. У нього були ключі від боксу № НОМЕР_4 , які йому надав командир, щоб він міг ремонтувати техніку. Він відкрив десь о 10 годині цей бокс і потім не закривав. Після цього вони удвох з ОСОБА_6 пішли до боксу № НОМЕР_2 , де ОСОБА_5 визначив автомобілі, з яких можна було зняти колеса. Близько 11 чи 12 години вони повернулися на КПП. Потім знову пішли до боксу № НОМЕР_2 , але там не знайшлося потрібного гайкового ключа і ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 принести гайковий ключ потрібного розміру. Коли той приніс ключ, ОСОБА_5 десь з 14-30 по 17-30 відкрутив 8 коліс та з ОСОБА_6 перекотили їх до боксу № НОМЕР_4 . У денний час доступ до цих боксів був вільним для всіх військовослужбовців, парк був відкритий. Ці бокси не приймалися на охорону, бо на них не було печаток для опечатування. Бокс №7 мав лише натягнуту нитку. Потім вони знову пішли на КПП повечеряли і десь о 8-9 годині пішли до боксу № НОМЕР_4 перекинули 9 коліс через огорожу та перекотили їх за 300 м від військової частини у місце куди можливо під`їхати і цивільним автомобілям. Потім зняли колесо з автомобіля ЗІЛ 130 та почали його котити до огорожі, але їх затримали.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину в межах доведеного обвинувачення визнав повністю та дав показання, що 08.12.2015 був у наряді. До нього підійшов ОСОБА_5 та запропонував допомогти винести за територію частини колеса. За це він пообіцяв телефон марки «NOKIA». Потім вони пішли до боксу № НОМЕР_2 , де ОСОБА_5 оглянув машини та дав йому гайку для підбору потрібного гайкового ключа. ОСОБА_6 приніс йому ключ. Вони зняли та перекотили колеса до боксу № НОМЕР_4 . Потім повернулися на КПП, а згодом колеса з боксу №37 вони перемістили через огорожу та сховали в лісі, а одне залишилося біля огорожі. ОСОБА_5 пройшовся по парку та зняв ще одне колесо. Коли вони котили його - їх затримали.

Крім визнання вини обвинуваченим, їх винуватість у вчиненні зазначеного злочину підтверджується іншими доказами дослідженими в провадженні.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні дали однакові показання, що 08.12.2015 вони вели спостереження в парку №2. Десь о 22 годині вони побачили, що обвинувачені котять колесо. Коли свідки їх затримали, ОСОБА_5 пояснив, що вони днювальні, а колесо йому потрібне для особистих потреб. Сказав, що вони викрали 9 коліс і це було 10. ОСОБА_6 сказав, що допомагав ОСОБА_5 за мобільний телефон. Сховище №37 було відчинене та не опечатане.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.12.2015 сховище №37 було відчинене та не опечатане, на автомобілі «КАМАЗ» були відсутні два колеса, а на причепі одне. Біля воріт №11 виявлене колесо «BELSHINA» з маркуванням 9.00 НОМЕР_5 (а.п. 34-40).

Згідно з протоколом огляду місця події від 19.12.2015 (а.п.53-58) біля огорожі за територією військової частини НОМЕР_1 було виявлене колесо марки «ROSAVA» та за 150 м від нього було виявлене ще одне колесо тієї ж марки.

Під час слідчого експерименту від 18.12.2015 за участю ОСОБА_6 він показав як зі сховища №7 переміщали колеса в сховище № НОМЕР_4 та потім виносили їх за територію військової частини та місце де залишали колеса парку куди вони складали колеса зі сховища №7, місце де лежав навісний замок від сховища №37 (а.п.41-49)

В ході слідчого експерименту від 13.01.2016 (а.п.75-85) ОСОБА_5 також розказав та показав як він знімав колеса з автомобілів у сховищі № НОМЕР_2 , як переміщали їх до сховища №37, а потім за територію військової частини.

За висновком автотоварознавчої експертизи від 19.01.2016 №137/138/16-24 (а.п.87-90) ринкова вартість двох коліс в зборі автомобіля КАМАЗ з шиною марки «РОСАВА» моделі ИН 142Б розміром 9.00 R20 станом на 09.12.2015 складає 7768,24 грн., а середньо ринкова вартість 7 коліс марки «РОСАВА» моделі ИН 142Б розміром 9.00 R20 станом на 09.12.2015 складає 28543,34 грн..

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2015 (а.п. 93) обвинувачені були визначені днювальними парку. Проте, для вчинення злочину службове становище днювальних обвинуваченими не використовувалося, оскільки з зазначених вище доказів з`ясовано, що ключі від сховища № НОМЕР_4 у ОСОБА_5 були не у зв`язку з виконанням ним обов`язків днювального, а доступ до сховища №7 мали всі військовослужбовці, які перебували на території парку. Також, свідок ОСОБА_12 дав показання, що ключі від сховищ днювальним не видаються та знаходяться в опечатаному тубусі у чергового по парку.

Таким чином, кваліфікуюча ознака вчинення злочину шляхом зловживання службовим становищем не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та підлягає виключенню з обвинувачення.

Заслухавши обвинувачених, свідків та дослідивши письмові докази в кримінальному провадженні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у заволодінні військовим майном, вчиненому в умовах особливого періоду, а його дії кваліфікуються за ч.3 ст.410 КК України, а також винуватість ОСОБА_6 у пособництві при заволодінні військовим майном, вчиненому в умовах особливого періоду, а його дії кваліфікуються за ч.5 ст.27, ч.3 ст.410 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, відомості про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих злочином збитків. При цьому суд приходить до висновку, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем служби характеризувався негативно, на даний час демобілізований, не працює, за місцем проживання негативні характеристики відсутні, має двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. При цьому суд приходить до висновку, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем служби характеризується негативно, за місцем проживання має позитивну характеристику.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення нових злочинів призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.3 ст.410 КК України та приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а ОСОБА_6 , з урахуванням того, що він проходить військову службу за контрактом, із застосуванням ст.69 КК України, більш м`яке ніж передбачене санкцією ч.3 ст.410 КК України - у виді арешту з відбуванням на гауптвахті.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1722 грн. необхідно стягнути з обвинувачених на користь держави в рівних частинах по 861 грн. з кожного.

Речові докази: колесо марки Белшина та 2 колеса марки «РОСАВА», які знаходяться на зберіганні у військовій частині НОМЕР_1 , необхідно повернути цій частині.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.410 КК України і за цей злочин, із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.410 КК України і за цей злочин, із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням його на гауптвахті.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1722 грн. стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави в рівних частинах по 861 грн. з кожного.

Речові докази: колесо марки Белшина та 2 колеса марки «РОСАВА», які знаходяться на зберіганні у військовій частині НОМЕР_1 , повернути цій частині..

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2