Справа № 465/39/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/296/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

справу за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

встановила:
цією ухвалою матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003225 30 жовтня 2015 року, які поступили в Франківський районний суд м. Львова з Львівської місцевої прокуратури №3 05 січня 2016 року, повернуті прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував зокрема і тим, що в обвинувальному акті не зазначено, які саме дії боржника були спрямовані на невиконання судового рішення, обвинувачення не конкретизовано в часі, а наведені прокурором та слідчим період: "з січня 2015 року по грудень 2015 року" не визначають чи включаються ці місяці в обвинувачення та яке число слід брати похідним, у той же час в обвинувальному акті значиться, що заборгованість визначено станом на 21 грудня 2015 року; обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури №3, що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, обвинувальний акт складений, затверджений та вручено його копії 24 грудня 2015 року, а до суду матеріали передані тільки 05 січня 2016 року, тобто через 10 днів після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.

В апеляційній скарзі прокурор покликається на те, що в обвинувальному акті правильно зазначено виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, в ньому міститься посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зокрема, що ОСОБА_9 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у кримінальному правопорушенні, що передбачене ч.1 ст. 164 КК України. В обвинувальному акті правильно зазначено час вчинення злочину, а саме, в період з січня 2015 року по грудень 2015 року, що сукупно становлять період більше 6 місяців, достатній для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 164 КК України, і спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме вказано, що будучи належним чином повідомлений про вказане рішення ОСОБА_9 , за період часу з січня 2015 року по грудень 2015 року аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не сплачував та злісно ухилявся від їх сплати. Місце вчинення злочину, як ознака об`єктивної сторони, у даному складі злочину є не обов`язковою.

Разом з тим наголошує, що суд керуючись ст. 92 КПК України, зазначив обов`язок прокурора доказувати обставини, що передбачені ст. 91 КПК України, серед яких, (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), однак згідно вимог ст. 314 КПК України на підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Крім цього, питання доказування обставин вирішуються на стадії судового розгляду та регулюються ст. 349 КПК України.

Звертає увагу, що в ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури №3, що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, в даному випадку прокурору ОСОБА_6 , а остання відповідно до вимог ст. 36 КПК України, повинна б скерувати його до суду.

Однак вважає, що ОСОБА_11 є керівником Львівської місцевої прокуратури №3, що вказано у супровідному листі, яким скеровано обвинувальний акт з додатками. Відповідно до положень ст. 121 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 13 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 14 жовтня 2014 року зі змінами та доповненнями), керівник місцевої прокуратури представляє місцеву прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, державними органами, особами, установами та організаціями. Крім цього, згідно п.9.5.2. Інструкції з діловодства органів прокуратури України, документи підписуються повноважними особами органів прокуратури, як правило, на першому примірнику документа відповідно до їх компетенції, встановленої чинними нормативно-правовими актами. На підставі наведеного, супровідний лист про скерування обвинувального акта до суду адресується на ім`я голови місцевого суду та підписується керівником прокуратури.

Акцентує, що не є порушенням вимог ст. 291 КПК України і підставою для повернення обвинувального акту те, що такий поступив на розгляд суду 05 січня 2016 року, в той час, коли був затверджений прокурором 24 грудня 2015 року.

Звертає увагу, що судом порушено вимоги п.1 ч.1 ст. 372 КПК України, зокрема у вступній частині ухвали не зазначено прізвище, ім`я і по батькові обвинуваченого, року, місця і дня його народження, місця народження і місця проживання, а також сторін кримінального провадження, і такі зазначені лише про потерпілого і в мотивувальній частині рішення суду, а щодо обвинуваченого взагалі відсутні.

Просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та потерпілої ОСОБА_8 про підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в ній наявний обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003225 30 жовтня 2015 року, підписаний старшим слідчим Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , і затверджений останньою, з відповідними додатками (а.с.2-5).

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги щодо форми і змісту обвинувального акта визначені у ст. 291 КПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали обвинувального акта, не знаходить порушень, які б були підставою для повернення судом такого прокурору та погоджується з доводами прокурора в апеляційній скарзі, що обвинувальний акт направлений до суду з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства.

На думку колегії суддів, викладені в обвинувальному акті слідчим формулювання не можуть бути підставами для його повернення прокурору. При цьому, презумпція невинуватості особи, як принцип кримінального провадження, не порушується, оскільки обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, викладені в обвинувальному акті твердження органу досудового розслідування мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим має реалізуватися принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Отже, наведене не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, який поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за результатами цього постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Обґрунтування суду першої інстанції того, що обвинувальний акт скерований до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури №3, на думку колегії суддів, є теж безпідставним, оскільки обвинувальний акт підписаний слідчим та затверджений прокурором ОСОБА_6 , яка здійснювала нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а керівником Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 лише підписано супровідний лист, яким направлено матеріали обвинувального акта відносно ОСОБА_9 до суду.

Безпідставним, колегія суддів вважає і покликання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт поданий з порушенням вимог ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду, так як підозрюваний та його захисник отримали копію обвинувального акта 24 грудня 2015 року, а до суду він надійшов 05 січня 2016 року, оскільки норми КПК України не містять вказівки на конкретно визначений строк, впродовж якого прокурор зобов`язаний скерувати обвинувальний акт до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що згідно положень п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року, якою матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003225 30 жовтня 2015 року, повернуті прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд матеріалів обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003225 30 жовтня 2015 року, в Франківському районному суді м. Львова.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4