Справа № 464/7278/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/136/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року,
в с т а н о в и л а :

цією ухвалою суду заяву засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку Сихівського районного суду м. Львова від 22 липня 2013 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.
Не погоджуючись з цим судовим рішенням захисник засудженого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з уточненнями, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою заяву засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку Сихівського районного суду м. Львова від 22 липня 2013 року за ново виявленими обставинами задовольнити, відкрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі адвокат звертає увагу на те, що судом в порушення вимог ст.370 КПК України не вмотивовано законності існування чотирьох різних протоколів затримання, кожен з яких має відмінності, щодо зазначеного в протоколі місця складання протоколу та підстави затримання без ухвали слідчого судді. Не зазначено всупереч вимогам ст.104 КПК України всіх осіб, які були присутні під час проведення обшуку і затримання ОСОБА_9 враховуючи те, що в судовому засіданні засуджений ОСОБА_9 повідомив суд про те, що протокол затримання складався в присутності заступника начальника СКР Сихівського РВ ОСОБА_10 , що і є, на думку захисника, доказом внесення в протокол в момент його складання завідомо неправдивих відомостей. Вказує, що за викладених обставин суд в оскаржуваній ухвалі не вмотивував підстави невизнання протоколу затримання, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження підробленим у зв`язку з внесенням у даний протокол відомостей, які не відповідають фактичним обставинам справи, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі та ставить під сумнів наявність вилученого, зазначеного в протоколі затримання ОСОБА_9 , а саме, предмету схожого на пістолет, в середині магазину якого знаходились балон та сім пульок жовтого кольору. Зазначене є доказом суперечностей висновків суду викладених у судовому рішенні.
Також, адвокат вважає, що судом не вмотивовано підстави невизнання нововиявленою обставиною того, що в обвинувальному вироку відносно ОСОБА_9 суд визнає протокол затримання ОСОБА_9 допустимим доказом через те, що такий складався в присутності його захисника-адвоката ОСОБА_11 , про що свідчить підпис захисника в протоколі затримання. Разом з тим, в судовому засіданні прокурор заперечуючи проти заяви ОСОБА_9 про розгляд справи за нововиявленими обставинами, повідомив суд, що підпис в протоколі затримання захисника ОСОБА_11 свідчить лише про те, що останній отримав копію даного протоколу, що в свою чергу спростовує висновок вироку Сихівського районного суду. Зазначене, на думку захисника, також слід вважати доказом невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Також, ОСОБА_8 вказує, що у ході розгляду скарги про перегляд вироку Сихівського районного суду м.Львова за нововиявленими обставинами, докази, які підтверджують наявність в базах даних МВС України фотознімка засудженого ОСОБА_9 , який використано слідчим під час проведення впізнання з потерпілими за фотознімками, судом не досліджувались, як і не досліджувались бази даних МВС України.

Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, адвоката, , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2013 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначено покарання 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу, залишено без змін - тримання під вартою.

Із ОСОБА_9 стягнуто завдану шкоду на користь потерпілої ОСОБА_12 4400,00 грн., потерпілої ОСОБА_13 1000,00 грн., цивільний позов ОСОБА_14 та ОСОБА_15 залишено без розгляду.

Також за вироком суду на користь держави із ОСОБА_9 стягнуто 2393,60 грн. судових витрат за проведення експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 8 листопада 2013 року, вирок Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2013 року щодо ОСОБА_9 залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2015 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2013 року та Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 8 листопада 2013 року щодо ОСОБА_9 змінено, виключено з мотивувальних частин вказаних судових рішень посилання на кваліфікуючу однаку вчинення злочину повторно. В решті рішення суду 1-ї та апеляційної інстанції, залишено без змін.

26.08.2015 року засуджений ОСОБА_9 із заявою звернувся до Сихівського районного суду міста Львова про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на вирок Сихівського районного суду від 22.07.2013 року, в якій просив відкрити кримінальне провадження про його обвинувачення за ч. 3 ст. 187 КК України та переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно із ст.459 ч.1 КПК України вироки у кримінальних справах, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки на тих підставах, які наведені у п.п.1-5 ч.2 ст.459 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України до нововиявлених обставин відносяться:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими та раніше невідомими слідчим органам та суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження.
Суд першої інстанції вважав за необхідне залишити заяву ОСОБА_9 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення, оскільки підстави для задоволення заяви в розумінні ст. 459 КПК України, відсутні. Колегія суддів таких підстав також не вбачає.

Зокрема, місцевим судом при перевірці доводів щодо розбіжностей у чотирьох примірниках протоколів, а також можливої їх фальсифікації, викладених у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вірно встановлено, що протокол №1 складений у відповідності до вимог ст.ст.208, 209 КПК України. Всі протоколи однакові за змістом, з наявними підписами понятих та інших учасників даної слідчої дії. Що ж стосується заявлених розбіжностей, то такі не є суттєвими, а саме: розбіжності між протоколом №1 та іншими протоколами полягають в тому, що в протоколі №2 (т.4 а.с.113-117) вказано місце затримання «Сихівський РВ каб.405», відсутній підпис адвоката ОСОБА_11 та наявний закреслений напис, а в копіях протоколів №3 та №4 відсутній підпис адвоката ОСОБА_11 .
Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що слідчі дії щодо пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведених за участю потерпілих ОСОБА_12 (т.1 а.с. 177-178), ОСОБА_13 (т.2 а.с.72-74) та ОСОБА_16 (т.2 а.с. 75-77) були проведені з дотриманням вимог ст.ст.223, 228, 231 КПК України, що підтверджується протоколами.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, усі обставини, наведені вище були предметом перевірки у касаційному суді під час розгляду касаційної скарги захисників ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 08 листопада 2013 року, а висновки щодо цього викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 березня 2015 року.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ті обставини, на які посилається засуджений у своїй заяві як на підстави для перегляду ухвали суду за нововиявленими обставинами, не підтверджуються жодними доказами та фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованого злочину та правової кваліфікації, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст. 7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.
Жодних обставин, які можна вважати нововиявленими відповідно до положень ч.2 ст. 459 КПК України, засуджений ОСОБА_9 у своїй заяві не навів.
У зв`язку з наведеним та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду від 11 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .