Номер провадження: 11-кп/785/933/16
Номер справи місцевого суду: 522/3748/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

у присутності обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляції першого заступника прокурора Одеської області та прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, працюючий в Благодійному домі «Карусель» м. Одеса, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 23.05.2012 року Суворовським р/с м. Одеси за ст.ст.185 ч.1, 186 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 10.12.2012 року Малиновським р/с м. Одеси за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 25.11.2014 року Суворовським р/с м. Одеси за ст.185 ч.2, ст.71 КК України до 1 року 1 місяцю позбавлення волі, звільнився 30.11.2015 року за відбуттям строку покарання,
засуджений за ст. rch.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_984/ed_2012_12_05/pravo1/T012341.html?pravo=1#984" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001">186 ч.2 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Запобіжний захід ОСОБА_7 обраний у вигляді домашнього арешту, після набрання вироку законної сили - скасувати.
встановила:
Як вбачається з вироку, 10.02.2016 приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «ІТЕА» який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Шевченко 8-Б, з раптово виниклим умислом на таємне викрадення визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_8 , та переконавшись, що його дії залишаться непоміченими, таємно, з корисливих мотивів викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 а саме мобільний телефон марки «Samsung GT-N7000» в корпусі чорного кольору, який знаходився на прилавку вищевказаного магазину. Однак в момент здійснення таємного викрадення майна був помічений потерпілою ОСОБА_8 та усвідомлюючи, що в його діях містяться ознаки відкритого викрадення майна з місця вчинення кримінального правопорушення зник з викраденим майном, однак на вулиці був затриманий сторонніми громадянами. Своїми умисними діями гр. ОСОБА_7 спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 5000 гривень. В апеляції прокурор Одеської місцевої прокуратури № 1 просить вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на істотне порушення вимог КПК України, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного, зокрема, суд не роз`яснив ОСОБА_7 суті обвинувачення, не визначив, чи зрозуміло воно йому в повному обсязі, в порушення ст. 349 КПК України, суд не з`ясував чи правильно ОСОБА_9 розуміє зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, оскільки показання, які надав ОСОБА_7 будучи допитаним в судовому засіданні суперечать фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та вироку суду. Крім того, при призначенні покарання з випробуванням, суд не врахував суспільну небезпеку скоєного та суспільну небезпеку засудженого, не врахував, що ОСОБА_9 повторне кримінальне правопорушення проти власності скоїв через декілька місяців після його звільнення, що свідчить про те, що ОСОБА_9 належних висновків не зробив, не розкаявся. В апеляції перший заступник прокурора Одеської області просить вирок скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на незаконність, необґрунтованість вироку, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на істотне порушення кримінально-процесуального законодавства, а також на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання особі винного. Апелянт також вказує, що потерпілій не було повідомлено про дату та час розгляду провадження, суд не роз`яснив ОСОБА_7 суті обвинувачення, не визначив, чи зрозуміло воно йому в повному обсязі, суд не з`ясував чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст ст. 349 ч. 3 КПК України, ні обвинувальний акт, ні вирок суду не містять доведених фактичних даних про спосіб скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме відкритого викрадення чужого майна. Суд, на думку апелянта, мав кваліфікувати дії винного за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до реальної міри покарання. Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції, та пояснив, що судом першої інстанції йому роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України та суть обвинувачення, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляції не вбачається. Суд першої інстанції, визнавши недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оскаржуються, та з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і сумніву в добровільності їх позиції немає, розглянув справу у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України, без дослідження доказів, в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення. Колегія вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена зібраними по справі доказами. Покарання призначено у відповідності до ст. 65 КК України, з урахуванням особи винного, тяжкості кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутності матеріальних претензій з боку потерпілої, стану здоров`я винного, його позитивної характеристики за місцем роботи та проживання, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання. Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,
ухвалила:
Апеляції першого заступника прокурора Одеської області та прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 залишити без задоволення, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст. rch.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_984/ed_2012_12_05/pravo1/T012341.html?pravo=1#984" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001">186 ч.2 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання без зміни.
Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4