Номер провадження: 11-сс/785/755/16
Номер справи місцевого суду: 522/7293/16-к ,1-кс/522/8659/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу генерального директора ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2015 року про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №00042 від 01 лютого 2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2016 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та накладено арешт на вакуумний газойль, який зберігається в резервуарах №52 та №53 на території ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» за адресою: м.Одеса, Шкодова Гора 1/1.

В апеляційній скарзі генеральний директор ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_9 зазначає, що ухвала слідчого судді прийнята передчасно, безпідставно та з порушенням норм процесуального права, в зв`язку з чим просить її скасувати, а арештоване майно негайно повернути власнику.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що:

1)слідчий суддя при постановлені оскаржуваної ухвали не врахував, що вакуумний газойль за своєю природою є швидкопсувною речовиною, з досить високим ступенем випаровування, тому його тривале зберігання унеможливить його подальше використання;

2)обшук був проведений з порушенням кримінального процесуального законодавства, а саме до участі в обшуку в якості понятих були залучені працівники ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мають безпосередні юридичні відносини з підприємством, а отже є заінтересованими особами в результатах кримінального провадження;

3)в порушення ч.4 ст.223 КПК України обшук проводився з 18 год. 20 хв. по 22 год. 45 хв.;

4)слідчий при проведенні обшуку вийшов за межі мети обшуку, визначеної ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 27 квітня 2016 року;

5)в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею лише через 6 днів з дня його надходження до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представників ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про можливість задоволення клопотання слідчого про арешт майна в рамках зазначеного кримінального провадження.

Так, абзацом 2 ч.4 ст.170 КПК України встановлено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а саме:

1) одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалося (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) було підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до наданих матеріалів в провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000042, внесене до ЄРДР 01.02.2016 за ознаками складу злочинів, передбачених ч.5 ст.191 ч.2 ст.366, КК України. В рамках розслідування даного кримінального провадження Приморським райсудом м.Одеси було задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку на території ПАТ «Одеський нафтопереробний завод». Обшук проводився з метою відшукання, в тому числі обладнання, і нафтопродуктів, які не знаходяться на обліку підприємства і є предметом злочину. В ході проведення обшуку були виявлені два резервуари за №№ 52, 53, в яких, зі слів працівників ПАТ «ОНПЗ», знаходиться вакуумний газойль. Дані резервуари були опечатані для проведення замірів наявності та залишків вакуумного газойлу для послідуючого вирішення питання наявності фактів незаконного його вивозу за межі території ПАТ «ОНПЗ».

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що арештований газойль є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України і відповідає критеріям майна третьої особи, на яке, відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт.

На теперішній час в рамках даного кримінального провадження необхідно провести ряд ексепртиз, інвентаризацію газойля з метою встановлення розміру збитків завданих ПАТ «ОНПЗ», а тому потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, з метою попередження негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Разом з тим, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що обшук був проведений з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Положеннями абзацу 3 ч.7 ст.223 КПК України встановлено, що під час проведення обшуку понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів.

Той факт, що понятими під час проведення обшуку були громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є працівниками ДП «Укртранснафтопродукт», не може свідчити про їх заінтересованість в результатах кримінального провадження.

Також необґрунтованим є твердження сторони захисту, про те що обшук проводився поза часовими рамками встановленими ч.4 ст.223 КПК України. Відповідно до протоколу обшуку від 28 квітня 2016 року органом досудового розслідування обшук було розпочато о 18:20 годині і завершено о 22:45 годин. При цьому у ч.4 ст.223 КПК України зазначено про можливість проведення слідчих дій у нічний час (з 22 до 6 годин) у невідкладних випадках, коли затримання в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про те, що вакуумний газойль за своєю природою є швидкопсувною речовиною та його тривале зберігання унеможливить його подальше використання, а тому арешт вказаного майна порушує законні інтереси ДП «Укртранснафтопродукт» апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки у судовому засіданні представники ДП «Укртранснафтопродукт» не змогли підтвердити час псування газойлю, та, крім того, вказана юридична особа не є володільцем арештованого майна.

Крім того, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апелянта про те, що внаслідок арешту майна ДП «Укртранснафтопродукт» порушує контрактні зобов`язання перед рядом юридичних осіб, оскільки викладені доводи не були підтверджені жодними доказами.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду і доводи сторони захисту про те, що слідчий в ході проведення обшуку вийшов за межі його мети. Так, відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2016 року, метою проведення обшуку на території ПАТ «Нафтопереробний завод» було, в тому числі і відшукання та вилучення обладнання та нафтопродуктів, які не знаходяться на обліку ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» і є предметом кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги генерального директора ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_9 щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу генерального директора ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та накладено арешт на вакуумний газойль, який зберігається в резервуарах №52 та №53 на території ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» за адресою: м.Одеса, Шкодова Гора 1/1. залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4