Справа № 333/3926/16-к
Провадження № 1-кп/333/469/16
ВИРОК
13 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта загальна середня, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
25.01.1991 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 188-1 КК України (у редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, згідно з положеннями ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки;
26.02.1992 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 206, ст. 43 КК України (у редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі; 14.11.1995 року звільнений у зв`язку із закінченням строку відбування покарання;
16.06.1999 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 229-1 КК України (у редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
16.03.2000 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42, ст. 43 КК України (у редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацію майна та штрафу у розмірі 300 грн.;
11.11.2004 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 391, ст. 69, ст. 71 КК України до 4 місяців позбавлення волі; 30.11.2004 року звільнений у зв`язку із закінченням строку відбування покарання;
03.11.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
10.06.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі; 24.11.2011 року звільнений у зв`язку із закінченням строку відбування покарання;
24.01.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимість за які, в установленому законом порядку, не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.
22.07.2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля торгових кіосків, розташованих поблизу будинку № 6 по вул. Парамонова в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 впустила з рук свою жіночу сумку, з якої на землю випали її особисті речі, шляхом вільного доступу, з землі біля лавки, таємно викрав мобільний телефон Samsung GT-S5233Т, в корпусі чорного кольору, вартістю 2 300 грн., який належить потерпілій.
Після цього, ОСОБА_6 покинув місце вчиненого злочину разом із викраденим майном, яке в подальшому реалізував за грошові кошти в розмірі 150 грн. та витратив на власні потреби.
Протиправними діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2 300 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, погодився з обсягом і кваліфікацією вчиненого, щиросердне розкаявся у скоєному. При цьому пояснив суду, що 22.07.2016 року, у денний час доби, знаходячись біля одного із торгових кіосків, розташованих поблизу будинку № 6 по вул. Парамонова в м. Запоріжжі, він скориставшись тим, що у потерпілої з її сумки на землю випали особисті речі, з землі біля лавки, викрав мобільний телефон, який в подальшому продав на базарі.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 22.07.2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв., вона знаходилася біля торгових кіосків по вул. Парамонова в м. Запоріжжі, де у неї випала із рук сумка та розсипалися на землю її особисті речі, у тому числі мобільний телефон. Після того, як вона зібрала речі виявилося, що телефон зник. В подальшому телефон було їй повернуто співробітниками поліції. Просить суворо обвинуваченого не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор не оспорював обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_5 , та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, його здоров`я (з 20.05.1999 року перебуває на диспансерному обліку у КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади в наслідок зловживання опіоідів. Синдром залежності; на обліку у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР не перебуває), дані, характеризуючи особистість обвинуваченого - раніше судимий, має постійне місце проживання, розлучений, не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований. Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою на досудовому розслідуванні та судовому слідстві. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини, пом`якшуючі покарання, обставини кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 75 КК України, взявши до уваги думку потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Строк ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання припинив дію 27.09.2016 року, інший запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
По справі заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. У судовому засіданні 13.10.2016 року потерпіла надала уточнену позовну заяву, яку обвинувачений ОСОБА_6 визнав у повному обсязі.
При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 , суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує роз`яснення п. 4, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де сказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Враховуючи характер моральних страждань потерпілої ОСОБА_7 , тяжкість від наслідків, вимушені зміни у її життєвих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення їх попереднього стану, а саме, після скоєного злочину виникло погане самопочуття, порушено уклад звичайного життя, суд вважає, що цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди є законним і обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно з вимогами ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекції.
Цивільний позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Samsung GT-S 5233Т», в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останній.
Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1