АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/93/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/292/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 146 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника - адвоката - ОСОБА_9

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 травня 2016 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золотий Потік, Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Обухів, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнено солідарно із обвинувачених в користь потерпілої ОСОБА_12 майнову шкоду в розмірі 2 813 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.

Стягнено солідарно із обвинувачених витрати за проведення експертиз на загальну суму 2196, 06 грн. в користь держави.

Вирішено долю речових доказів по справі.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду, 22 листопада 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 придбали в м. Івано-Франківськ автомобіль марки Аlfа Rоmео, номерний знак НОМЕР_1 , та 23 листопада 2015 року, приблизно о 03 год., надівши заздалегідь підготовлені маски з прорізами для очей та рота, приїхали на вул. Залізничну в м. Бучачі Тернопільської області. Надалі, приблизно о 03 год. 15 хв., ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , побачивши як повз автомобіль проходить ОСОБА_12 , вийшли з автомобіля та, застосовуючи фізичну силу, схопили потерпілу та проти її волі посадили на заднє сидіння автомобіля та позбавили її можливості вільно пересуватись. В подальшому ОСОБА_7 сів на заднє сидіння, а ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля та поїхав на АДРЕСА_1 . Під час поїздки ОСОБА_7 надів потерпілій поліетиленовий кульок на голову, з метою обмеження її можливості орієнтуватись у просторі, та зв`язав руки липкою стрічкою типу скотч для обмеження опору їх незаконним діям.

Приїхавши в двір будинку № 23 по вул. Пушкіна в м. Бучач Тернопільської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вивели з автомобіля ОСОБА_12 та насильно, використовуючи фізичну силу, проти її волі завели в підвальне приміщення даного будинку, де, посадивши на стілець, прив`язали до нього її ноги липкою стрічкою типу скотч.

Надалі, розрізавши липку стрічку типу скотч, якою були зафіксовані ноги ОСОБА_12 , вивели її на вулицю, посадили на заднє сидіння автомобіля марки Аlfа Rоmео, номерний знак НОМЕР_1 , та вивезли на вул. Б.Хмельницького в м. Бучач Тернопільської області, де приблизно о 05 год. 23 листопада 2015 року відпустили, розрізавши липку стрічку, якою були зафіксовані руки ОСОБА_12 та знявши поліетиленовий пакет з голови.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію вчиненого ним злочину, просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з суворістю призначеного йому покарання, застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням. Цивільний позов задовольнити частково, стягнувши солідарно із них в користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., в решті позову відмовити.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначене йому покарання вважає надто суворим, таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вважає, що, судом при призначені покарання не достатньо враховано всі пом`якшуючі його вину обставини, а саме те, що він визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, займається підприємницькою діяльністю. Вважає, що судом не прийнято ті обставини, що вони не заподіяли потерпілій тілесних ушкоджень, кримінальним правопорушенням шкода не спричинена.

В доповненнях до апеляційної скарги просить також врахувати, що на відшкодування спричиненої шкоди потерпілій, ним поштовим переказом перераховано останній 1000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію вчиненого ним злочину, просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з суворістю призначеного йому покарання, застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням. Цивільний позов задовольнити частково, стягнувши солідарно з них в користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., в решті позову відмовити.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначене йому покарання вважає надто суворим, таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вважає, що, судом при призначені покарання не достатньо враховано всі пом`якшуючі його вину обставини, а саме те, що він визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, а на утриманні є малолітня дитина. Вважає, що судом не прийнято ті обставини, що вони не заподіяли потерпілій тілесних ушкоджень, кримінальним правопорушенням шкода не спричинена.

В доповненнях до апеляційної скарги просить також врахувати, що на відшкодування спричиненої шкоди потерпілій ним поштовим переказом перераховано останній 1000 грн..

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію вчиненого ним злочину, просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з суворістю призначеного йому покарання, застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням. Цивільний позов задовольнити частково, стягнувши солідарно із обвинувачених в користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., в решті позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Зазначає, що суд вказав на особливу зухвалість та винятковий цинізм в діях обвинувачених, що є абсолютно необґрунтованим. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання вважає надто суворим, таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вважає, що судом при призначені покарання не достатньо враховано всі пом`якшуючі вину обставини, а саме те, що ОСОБА_7 визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, займається підприємницькою діяльністю. Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, чого не було враховано судом. Вважає, що судом не прийнято ті обставини, що обвинувачені не заподіяли потерпілій тілесних ушкоджень, кримінальним правопорушенням шкода не спричинена.

Крім того, вироком суду запобіжний захід у виді домашнього арешту був залишений до набрання вироком законної сили, однак строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу закінчився ще 24 січня 2016 року, тому посилання суду про залишення домашнього арешту, є безпідставним та необґрунтованим.

Також вважає, що судом безпідставно стягнуто з обвинувачених процесуальні витрати за проведення судово трасологічної експертизи №1.5-66/15 від 16.12.20015 року та судової компютерно технічної експертизи № 1.3-302/15 від 14.12.20015 року так як у прийнятому вироку суд на підтвердження вини на них не послався..

В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині стягнення процесуальних витрат і стягнути в рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в користь державного бюджету витрати повязані із залученням експертів.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, представника потерпілої, який вважає вирок суду законним та обгрунтованим, прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу та просив залишити апеляційну скаргу обвинувачених та захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості і правова кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким із сторін не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення, яке б сприяло запобіганню вчиненню нею нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, врахувавши наведені у вироку пом`якшуючі вину обставини, зокрема, позитивні характеристики, активне сприяння слідству та суду при розкритті правопорушень, а тому колегія суддів із врахуванням думки представника потерпілої, не знаходить підстав для пом`якшення обвинуваченим призначеного покарання, застосування щодо обвинувачених положень ст. ст. 75, 76 КК України, у зв`язку з чим, вважає доводи обвинувачених та захисника в цій частині необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

В той же час, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено того, що кримінальне правопорушення обвинуваченими було вчинене з особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, а тому із мотивувальної частини вироку їх слід виключити.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно вироку суду частково задоволено цивільний позов потерпілої про стягнення 5713 грн. матеріальної шкоди і з обвинувачених на її користь стягнуто солідарно 2813 грн. витрат понесених на лікування.

Як підставу для задоволення позову суд взяв до уваги товарні чеки та квитанції про придбання ліків. Однак, в них відсутні відомості про особу яка їх купляла та з якою метою, а інших будь-яких належних доказів про лікування потерпілої внаслідок вчиненого щодо неї кримінального правопорушення, необхідністі вживання вказаних медичних препаратів, потерпілою не надано.

При наведених обставинах колегія суддів вважає, що потерпілою не доведено позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, а тому вирок в цій частині підлягає скасуванню і в задоволенні позову потерпілої про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

В той же час при розгляді цивільного позову потерпілої в частині стягнення моральної шкоди, судом першої інстанції вірно визначено моральні страждання потерпілої спричинені їй вчиненим кримінальним правопорушенням і з врахуванням майнового стану обвинувачених, стягнуто з них на її користь 25000 грн. моральної шкоди.

Також підлягає виключенню із резолютивної частини вироку і посилання на залишення обвинуваченим без змін обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як строк дії слідчого судді про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінився 24.01.2016 року і повторно, у встановленому законом порядку, не обирався.

Крім цього, згідно вироку суду з обвинувачених стягнуто солідарно процесуальні витрати в користь державного бюджету. Однак, солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, а тому вирок в цій частині також слід змінити і стягнути з обвинувачених процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1536 грн. в дольовому порядку по 768 грн. з кожного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судово-трасологічна експертиза №1.5-66/15 від 16.12.20015 року та судова компютерно-технічна експертиза № 1.3-302/15 від 14.12.20015 року були предметом дослідження суду і хоча судове рішення не містить посилань на них, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно стягнуто з обвинувачених кошти за їх проведення так як згідно ч.2 ст.124 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Змінену апеляційну скаргу заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_11 - задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 травня 2016 року - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку, у обвинуваченні визнаного судом доведеним, посилання на вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Виключити з резолютивної частини вироку, посилання про залишення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без змін запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Скасувати рішення суду про стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_12 матеріальної шкоди в розмірі 2813 грн. і в задоволенні позову в цій частині відмовити, за недоведеністю позовних вимог.

Змінити рішення суду про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 процесуальних витрат, повязаних із залученням експертів. Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 процесуальні витрати в дольовому порядку по 1098,03 грн. з кожного.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2