печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
28.07.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені № 0000148 прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, посилаючись на необхідність арешту майна, що зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене або пошкоджене.

Як встановлено, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000148 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 190, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.05.2008), ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190, ч.2 ст.27, ч. 4 ст. 28, ч. 2,3 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.05.2008), ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.05.2008), у якому розслідуються обставини, за яких ОСОБА_7 , діючи в складі злочинної організації під керуванням ОСОБА_8 , до складу якої входили ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, шляхом обману заволоділи земельними ділянками на території Обухівського району Київської області з кадастровими номерами :06:011:0016, :06:011:0017, :06:011:0018, :06:011:0021, :06:011:0022, :06:011:0020 по 0, 5 га кожна, загальною вартістю 19 429 800 грн.

Також, є встановленим, що 19.07.2016 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 190, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.05.2008).

Обґрунтовуючи клопотання слідчим вказано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а санкція цієї статті передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, з метою її забезпечення, орган досудового розслідування вважає за необхідне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна підозрюваного автомобіль марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль марки Volkswagen T5 Multivan, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , які згідно з відомостями автоматизованої інформаційної системи «Автомобіль» зареєстровано за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Завданням арешту майна, що становить собою тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України), є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб, що вказано у ч. 2 вказаної статті Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

За нормою ч. 4 ст. 170 Кодексу, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, як встановлено ч. 5 ст. 170 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та дослідивши матеріли, якими воно обґрунтовується, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити. Накласти арешт у рамках досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000148 від 23.01.2013, із забороною будь-яким чином розпоряджатися та користуватися, на:

-автомобіль марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

-автомобіль марки Volkswagen T5 Multivan, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1