Справа № 171/23/16-к
1-кп/171/110/16
УХВАЛА

12 травня 2016 року
встановив:
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане клопотання вмотивовано тим, що обвинувачений скоїв декілька злочинів в період іспитового строку. На досудовому слідстві міра запобіжного заходу до обвинуваченого не обиралася, але під час розгляду кримінального провадження обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про дату судового засідання, в судові засідання не з`являвся, за місцем проживання був відсутній, його місце знаходження не було встановлено, на підставі чого судом був оголошений розшук обвинуваченого. 12.05.2016 року обвинувачений був розшуканий та доставлений в судове засідання. На думку прокурора, вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений переховується від суду. Враховуючи особу обвинуваченого, просить обрати йому запобіжний захід - тримання під вартою.
Захисник та обвинувачений не заперечують щодо обрання запобіжного заходу, але просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні встановлено, що на розгляді в Апостолівському районному суді перебуває кримінальне провадження у скоєнні обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та скоєнні 10 злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Будучи належним вином повідомленим про дату та час розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_5 не з`являвся в судові засідання без поважних причин, за місцем проживання був відсутній, іншої адреси місця проживання суду не повідомив, що стало підставою для оголошення його розшуку. 12.05.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 розшуканий та доставлений до Апостолівського районного суду.
У відповідності до вимог ст.178 КПК України суд враховує тяжкість покарання за вчинення вищевказаних злочинів, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , який є працездатним, відсутність сім`ї та утриманців, відсутність постійного місця роботи, вчинення злочинів в період іспитового строку.
Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, зазначені вище, та обставини справи суд приходить до висновку, що дійсно існує ризик переховування обвинуваченого від суду.
Врахувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від суду.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджувався, злочини вчинив в період іспитового строку, переховується від суду.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.331, 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 369-372, 376 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с. Михайло-Заводське Апостолівського району Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів, тобто до 10 липня 2016 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Суддя: