Справа №№ 148/2176/16-к
В И Р О К
Іменем України

28 листопада 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника служби у справах дітей ОСОБА_9

представника поліції ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, учень 1 курсу сільськогосподарського коледжу м. Ладижин, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , освіта неповна середня, учень ЗОШ № 4 м. Ладижин, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 17.08.2016, біля 11:00 год., в с. Михайлівка, Тульчинського району, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, пройшли в домогосподарство АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 . Зайшовши в дане домогосподарство, ОСОБА_5 , обманувши господаря ОСОБА_11 , попросив, щоб останній показав, де знаходиться ліс та разом з ним вийшов на вулицю, а ОСОБА_6 в свою чергу, через незамкнені двері проник в середину будинку, звідки таємно, навмисно, викрав грошові кошти в сумі 500 грн., чим спричинили потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрадені грошові кошти в сумі 500 грн. розділили порівну та витратили на власні потреби.

ОСОБА_6 , 17.08.2016, біля 11:00 год., в с. Михайлівка, Тульчинського району, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, пройшли в домогосподарство АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 . Зайшовши в дане домогосподарство, ОСОБА_5 , обманувши господаря ОСОБА_11 , попросив, щоб останній показав, де знаходиться ліс та разом з ним вийшов на вулицю, а ОСОБА_6 в свою чергу, через незамкнені двері проник в середину будинку, звідки таємно, навмисно, викрав грошові кошти в сумі 500 грн., чим спричинили потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 викрадені грошові кошти в сумі 500 грн. розділили порівну та витратили на власні потреби.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду показав, що 17.08.2016, він перебував в с. Михайлівка, Тульчинського району на літніх канікулах в своєї бабки. До нього в гостів приїхав товариш ОСОБА_6 , який в розмові повідомив, що хоче вступити до коледжу в м. Вінниця, але в нього немає коштів на дорогу. Тому вони вирішили назбирати металобрухту і отримати якісь кошти. Однак, не знайшовши металобрухту, вони почали думати, де можна заробити кошти. Тоді, він, ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_6 викрасти гроші або інші цінні речі з будинку ОСОБА_11 . З цією метою вони домовились, що ОСОБА_5 буде відволікати увагу ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 в цей час зайде до будинку і щось викраде. Тоді, він підійшов до ОСОБА_11 , і запитав, як пройти до лісу, і вони разом відійшли до будинку, а ОСОБА_6 зайшов до будинку і через деякий час повернувся. Тоді, він подякував ОСОБА_11 і пішов. Зустрівшись з ОСОБА_6 , той показав, що знайшов гроші в сумі 500 грн., які були в конвертах, і які вони поділимли між собою по 250 грн. У вчиненому щиро кається, завдані збитки відшкодували, просить суд суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю і суду надав покази, які повністю співпадають із показами ОСОБА_5 . В скоєному щиро кається і просять суд суворо не карати, завдані збитки відшкодував.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинувачених, оголошенням характеризуючих осіб обвинувачених матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло, в судовому засіданні доведена в повному обсязі і дії обвинувачених слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, осіб обвинувачених, а також обсяг і характер вчиненого кримінального правопорушення.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинувачених суд відносить щире каяття в скоєному злочині, відшкодування завданих збитків, вчинення злочину неповнолітніми.

Обтяжуючими вину обставинами являється вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинувачених та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції визначеної ст. 185 ч.3 КК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинувачених, які щиро розкаялись у вчиненому злочині, характер та ступінь вини кожного із обвинувачених, а також те, що обвинуваченні запевнили суд, що стали на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі вину обставини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинувачених можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ст. ст. 75, 104 КК України і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи до уваги ті обставини, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжних заходів щодо обвинувачених, суд вважає, що підстав для обрання запобіжних заходів до набрання вироком законної сили не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.

Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя