12.07.2016 Справа № 756/7703/16-к
№1-кс/756/1009/16
№ 756/7703/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Так, 03.06.16 р. вона, ОСОБА_5 , звернулася до слідчого з клопотанням про визнання її потерпілою та проведення необхідних слідчих дій, які б дозволили провести розслідування в розумні строки та направити провадження до суду.
08 червня 2016 р. вона отримала постанову від 07 червня 2016 р. про відмову в задоволенні клопотання.
Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що суперечить нормам КПК України, виходячи з наступних підстав.
Громадянка ОСОБА_3 вважає, що їй діями посадових осіб ЖБК «Автотранспортник-7» завдано шкоду, у вигляді порушення її першочергового права на придбання частини квартири, реалізації цієї частини квартири, що знаходиться під арештом. Крім того, невизнання її потерпілою позбавляє її права реалізувати повною мірою надані КПК України права.
В судовому засіданні громадянка ОСОБА_3 подану скаргу підтримала, пояснивши, що в ній викладено достатнє мотивування її правової позиції.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши додані до скарги матеріали, якими обґрунтовуються її доводи, в межах, необхідних для прийняття рішення, слідчим суддею встановлено наступне.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.
Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора, слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
Частиною 5 ст.40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Положеннями ст. 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що кримінальна відповідальність за ч.1 ст.358 КК України передбачена, зокрема за підроблення посвідчення або іншого офіційного документу, який видається, посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документу.
Суспільна небезпечність такого злочину полягає у протиправній зміні статусу майна, юридичної чи фізичної особи за рахунок підроблення, зокрема офіційного документу, що в свою чергу не тільки порушує нормальну діяльність органів державної влади, органів самоврядування, підприємств, установ, організацій, а й може завдати істотної шкоди правам і законним інтересам фізичних та юридичних осіб, та як наслідок, може сприяти вчиненню інших, більш тяжких злочинів, у тому числи шляхом завдання матеріальної шкоди.
Дослідивши матеріали скарги, докази, надані на її обґрунтування в сукупності з наданими заявником доказами, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 220, 303-307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
Постанову старшого слідчого Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 07 червня 2016 р. «Про відмову в задоволенні клопотання» - скасувати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7