Провадження № 1-в/537/1272/2016
Справа № 537/1866/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2016 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області №69 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 розглянувши у виїзному відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, раніше судимий, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И В :
До Крюківського районного суду м. Кременчука надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , відповідно до якої останній просить звільнити його умовно достроково від відбування покарання, яке йому призначено вироком Апеляційного суду Львівської області від 27.04.2007 року за ст.. 115 ч.2, п.13 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив його клопотання задовольнити, зазначив, що він хворіє та не може отримувати у колонії належне лікування. У зв`язку з хворобою на туберкульоз він не працює.
Представник Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№69) та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого, оскільки наявні у особовій справі засудженого матеріали свідчать про те, що засуджений не довів свого виправлення.
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№69), дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.
Вироком Апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2007 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ст..115 ч.2 п.13 КК України до 15 років позбавлення волі.
Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука від 27.01.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного Апеляційним судом Львівської області від 27.04.2007 року з 07.02.2006 року по 21.08.2007 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановлено судом та це вбачається із матеріалів особової справи на засудженого, під час утримання у слідчому ізоляторі в м.Львів ОСОБА_5 характеризувався незадовільно, допустив порушення режиму утримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, мав одне стягнення. Заохочень не мав.
З 18.10.2007 року по 10.11.2015 року ОСОБА_5 відбував покарання в Городищенській виправній колонії УДПтС України в Рівненській області /№96/. За час відбування покарання характеризувався задовільно, дотримувався встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Стягнень та заохочень не мав.
З 10.11.2015 року ОСОБА_5 відбуває покарання та проходить курс лікування в Кременчуцькій виправній колонії УДПтС України в Полтавській області /№69/. За час відбування покарання характеризується задовільно, дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Має одне заохочення оголошене правами начальника відділення. Стягнень не має.
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Ззовні охайний, спальне місце тримає в чистоті, за час відбування покарання татуювань собі не наносив. Встановлених вироком виконавчих листів не має. Проходить курс лікування від туберкульозу, до лікування ставиться задовільно. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться задовільно. Стан здоров`я засудженого задовільний, за характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки. Не приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно. Вину свою не визнає, в скоєному злочині не розкаюється.
Відповідно до ст. ст..537, 539 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання під час виконання вироків має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п.2,3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст..6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
З наведеного вбачається, що однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Враховуючи викладене, повно і всебічно вивчивши дані про особу засудженого, зокрема матеріали, що характеризують його особу, матеріали щодо додержання засудженим, під час відбування покарання, встановлених вимог режиму відбування покарання, його ставлення до праці та лікування, ставлення до вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що засуджений не довів своє виправлення.
Посилання засудженого на те, що він хворий на туберкульоз і в умовах колонії не може отримувати належне лікування, суд до уваги не приймає, оскільки у Кременчуцькій виправній колонії УДПтС України в Полтавській області наявна спеціалізована лікарня в якій засуджений отримує спеціалізоване лікування.
Зважаючи на встановлені судом обставини, а також те, що виправлення засудженого є однією із головних умов для його умовно дострокового звільнення від покарання, а як встановлено судом, ОСОБА_5 не довів його виправлення, то у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: