Дата документу Справа № 311/406/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/701/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 311/406/16-к
Категорія: ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.2, 146 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002362, щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Смирнівки Лозовського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України,
встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , в якій просить скасувати ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії судового розгляду обвинувального акта по суті.
В обґрунтування скарги апелянт послався на наступні обставини:

- суд, у порушення вимог ст. 291 КПК України, долучив процесуальні документи, які були надані захисником ОСОБА_13 , під час проведення підготовчого судового засідання, хоча у підготовчому судовому засіданні підозра ОСОБА_9 не повинна досліджуватися на факт її відповідності з обвинувальним актом;

- в обвинувальному акті, складеному 06.02.2016 року слідчим СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 та затвердженому прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_15 , вказано, що у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із зазначенням їх анкетних даних;

- суд в ухвалі зазначив, що в обвинувальному акті не вказано розмір витрат на залучення експерта, проте, слідчим в Реєстрі досудового розслідування зазначено, що в ході розслідування проводились судові експертизи холодної зброї та дактилоскопічні експертизи, але до пред`явленого обвинувачення вони не мають будь-якого відношення, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, а вказані експертизи мають доказову базу в іншому кримінальному провадженні та взагалі не стосуються пред`явленого обвинувачення;

- посилання суду на відсутність в обвинувальному акті печатки прокуратури, є помилковим, оскільки така вимога не передбачена ст. 291 КПК України, також є помилковим і посилання на Інструкцію з діловодства в органах прокуратури України, оскільки дана Інструкція є документом внутрішнього характеру та не має юридичної сили як КПК України.

Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, повернутий прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Суд вважає, що було порушено право обвинувачених на захист, а саме:

- у судовому засіданні на обґрунтування свого клопотання захисником обвинувачених суду було надано копію повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 13.11.2015 року, про яке зазначено в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, при цьому формулювання підозри та зміст обвинувачення ОСОБА_9 явно не співпадають в частині зазначеного майна, на заволодіння яким були направлені дії обвинуваченого, оскільки в повідомленні про підозру йдеться про 300 доларів США та 1 000 грн., про чоловічу сумку вартістю 200 грн., а в обвинувальному акті про 600 грн. та крім вказаної сумки, ще й про 300 доларів США. Відомостей про те, що після повідомлення про підозру, тобто після 13.11.2015 року, обвинуваченому ОСОБА_9 висувалася інші підозра під час досудового розслідування, Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить;

- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочину за ч.2 ст.146 КК України, а саме у незаконному позбавленні волі з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, при цьому у формулюванні обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті за цим епізодом, яке є ідентичним для вказаних осіб, не вказано про зміст корисливого мотиву, слідчим не зазначено, які саме матеріальні блага бажали отримати обвинувачені у зв`язку з їх діями та для кого - для себе чи інших осіб, тобто, таке обвинувачення неможливо вважати конкретним.

Також суд послався й на інші обставини:

- у порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не вказано розмір витрат на залучення експертів, оскільки, як видно з Реєстру, у цій справі призначалися та проводилися численні експертизи;

- обвинувальний акт, затверджений процесуальним прокурором ОСОБА_16 , не містить печатки прокуратури, що є обов`язковим, відповідно до «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої Наказом Генерального прокурора України 15 січня 2013 року №3.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який скаргу прокурора підтримав частково, просив скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, представника потерпілого, який заперечував проти скарги прокурора, просив залишити її без задоволення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при складанні обвинувального акта щодо прокурором були дотримані.

Повернення судом обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прокурору із зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки в ньому містяться всі відомості, зазначені в ст. 291 КПК України.
Так, поверненняобвинувального акта щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з мотивів відсутності в ньому розміру витрат на залучення експертів та печатки прокуратури, є необґрунтованим, оскільки обвинувальний акт щодо обвинувачених складений слідчим, затверджений прокурором та скріплення його печаткою, не передбачено ст. 291 КПК України, а розмір у витрат на залучення експертів зазначається у разі проведення експертизи у цьму провадженні під час досудового розслідування, а відповідно до Реєстру досудового розслідування зазначені в ньому судові експертизи проводились в іншому кримінальному провадженні.

Викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення відповідають вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в акті зазначені фактичні обставини кримінальних правопорушень, їх правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, з призначенням нового розгляду провадженнящодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 задовольнити частково.
Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, повернутий прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати та призначити новий розгляд провадження у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4