Справа № 465/7970/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/736/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
24 червня 2016 року місто Львів

Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження ЄУ № 465/7970/14-к про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Франківського районного суду міста Львова від 18.05.2016 року, -
в с т а н о в и в :
Вироком Франківського районного суду міста Львова від 18.05.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання один рік позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.03.2015 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років 6 місяців позбавлення волі, остаточно ОСОБА_3 призначено покарання чотири роки 8 місяці позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, призначеного даним вироком, строк попереднього його ув`язнення з 19 грудня 2015 року по 18 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення воді.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 307,45 грн.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Зазначає, що вирок є не об`єктивним, оскільки в ньому не відображено усіх обставин кримінального провадження, які суд під час постановлення вироку повинен був би прийняти до уваги. Зокрема вказує на те, що не враховано угоду між ним та прокурором від 28 листопада 2014 року, вирок оголошували без його участі, а також не зарахували у повному обсязі його перебування у СІЗО з розрахунку один день за два.

Перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 слід залишити без руху з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:
1) найменування суду апеляційної інстанції;
2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;
4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;
6) перелік матеріалів, які додаються.
Як вбачається з апеляційної скарги, обвинуваченим ОСОБА_3 не зазначено, яке рішення оскаржується та назви суду, який його ухвалив.
Також, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ухвалою районного суду від 29.04.2016 року (а.с.52-53) у затвердженні угоди про визнання винуватості від 28.11.2014 року, укладеної між старшим прокурором прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - відмовлено, судове провадження продовжено у загальному порядку.

В мотивувальній частині ухвали від 29.04.2016 р. суд вказав, що угода про визнання винуватості суперечить вимогам КПК України та КК України, а тому відповідно до вимог ст. 474 КК України, не може бути затверджена судом.

Отже, щодо угоди, про яку вказує у апеляційній скарзі обвинувачений, суд правомірно вирішив дане питання в ході підготовчого судового засідання, а тому підстав про її згадку у обвинувальному вироку суду не було.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Отже, в даному випадку вирок місцевого суду може бути оскаржений учасниками судового провадження тільки з підстав призначення судом обвинуваченому покарання. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В апеляційній скарзі повинно викладатися конкретне прохання особи, що подає апеляцію, сформульоване з урахуванням того, які рішення апеляційний суд вправі ухвалити.

Як вбачається із апеляційної скарги, вказаних вимог закону обвинувачений належним чином не виконав, а саме - не зазначив у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, крім того його твердження викладені у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеним даної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Франківського районного суду міста Львова від 18.05.2016 року - залишити без руху.

Надати обвинуваченому ОСОБА_3 п`ятиденний строк для усунення зазначених вище недоліків, що рахується з дня отримання ним даної ухвали.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2