Справа № 751/9797/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/169/2016
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вовчинець, Козятинського району, Вінницької області, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.03.2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.4, 186 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;

- 08.06.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 263 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

- 22.07.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 309 ч.1, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки;

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, кримінальне провадження закрито.

в с т а н о в и л а:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 , 13 липня 2015 року, в денний час, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Міська лікарня №1» по вул. Щорса в м. Чернігові, знайшов скляну пляшечку з рідиною масою 4,526 г, яку залишив зберігати при собі та незаконно переніс її до будинку АДРЕСА_2 .

Того ж дня, приблизно о 20 год. 00 хв., працівники міліції під час огляду місця події біля вищевказаного будинку виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_7 вищевказану скляну пляшечку з рідиною масою 4,526 г, яка згідно з висновком експерта № 985 (х) від 29.07.2015 року містить у своєму складі небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,226 г, яку останній зберігав для власного вживання без мети подальшого збуту.

Згідно із затвердженим Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», опій ацетильований віднесений до Списку 1 Таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 309 ч. 1 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.309 ч. 4 КК України, оскільки він в період з 02.09.2015 року по час розгляду справи у суді проходить лікування від наркотичної залежності у Чернігівському обласному наркологічному диспансері.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.01.2016 ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, а кримінальне провадження закрито.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_7 добровільно звернувся до лікувального закладу з метою лікування від наркоманії. На теперішній час вказує на значне покращення стану здоров`я та відсутність потягу до наркотиків. Оскільки, замісна підтримувальна терапія препаратом «Метадон гідрохлорид» увійшла до клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальності «наркологія», врегульована відповідними нормативними актами, фінансується державою, суд дійшов висновку, що початок лікування за зазначеною програмою є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги вказує, що перебування ОСОБА_7 на програмі замісної підтримувальної терапії препаратом «Метадон гідрохлорид» не може розцінюватися як його лікування від наркотичної залежності, оскільки по своїй суті даний препарат є також наркотиком - замінником опійних наркотиків, призначається з метою стабілізації психічного стану наркозалежної особи та є передумовою для її подальшої реабілітації. Крім того, лікування особи від наркозалежності із застосуванням підтримувальної терапії препаратом «Метадон гідрохлорид» повинно відбуватися виключно у комплексному лікуванні синдрому залежності, тобто із застосуванням інших видів лікування окрім замінника, в тому числі іншого медикаментозного, психологічного, які б не лише знімали на деякий час абстинентний синдром у наркозалежної особи, як це відбувається внаслідок прийняття препарату «Метадон гідрохлорид», а й взагалі виключали в подальшому потяг до наркотичних речовин.

Заслухавши доповідь головуючого; думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив задовольнити її вимоги з підстав вказаних у скарзі; обвинуваченого, який не погодився з доводами прокурора та просив відмовити в задоволенні його апеляційної скарги, остільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування на протязі 6-ти місяців, метою лікування було вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а тому вважав, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване; обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ухвалою суду ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту за обставин, викладених в ухвалі суду.

Висновок суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, колегія суддів вважає правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно положень ч. 4 ст. 309 КК України підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту є добровільне звернення цієї особи до лікувального закладу і початок її лікування від наркоманії.

Суд, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, повинен з`ясувати: 1) чи вчинила особа злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України; 2) чи звернулася вона до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, тобто чи ставила вона за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; 3) чи розпочала лікування. Відсутність хоча б однієї з цих умов, а також незгода винної особи на закриття кримінального провадження з відповідної підстави унеможливлює звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України.

Як убачається з даних довідки КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» Чернігівської обласної ради від 01 грудня 2015 року, ОСОБА_7 02 вересня 2015 року самостійно звернувся за медичною допомогою до лікаря-нарколога Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, з 14 вересня 2015 по день розгляду провадження у суді першої інстанції отримував замісну підтримувальну терапію препаратом «Метадон гідрохлорид».

Оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України й надав згоду на закриття кримінального провадження із зазначених підстав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі ст. 44 КК України, ч. 4 ст. 309 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено та наведено в ухвалі мотиви, відповідно до яких обвинувачений дійсно вживав наркотичні засоби і у зв`язку з їх вживанням мав психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. З даного приводу останній знаходився на обліку в Чернігівському обласному наркологічному диспансері. Обвинувачений добровільно, ставлячи за мету вилікуватись від наркоманії, звернувся до лікувального закладу та розпочав лікування.

Доводи прокурора щодо відсутності правових підстав для закриття судом першої інстанції кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки перебування ОСОБА_7 на програмі замісної підтримувальної терапії препаратом „Метадон гідрохлорид не може розцінюватися як його лікування від наркотичної залежності, а є лише умовою для подальшої реабілітації особи від наркотичної залежності, є необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до відповіді Управління охорони здоров`я Чернігівської ОДА від 18.12.2015 № 01-07/5850, лікування хворих з опіоїдною залежністю, зокрема в Чернігівському обласному наркологічному диспансері, проводиться в програмі замісної підтримувальної терапії, в тому числі препаратом «Метадон гідрохлорид». Така програма регулюється рядом нормативних актів, серед яких наказ МОЗ України від 10.11.2008 № 645 «Про затвердження методичних рекомендацій «Замісна підтримувальна терапія в лікуванні хворих із синдромом залежності від опіоїдів». В даному наказі викладено визначення замісної підтримувальної терапії як довгострокового (6 місяців і більше) застосування постійних доз замісних препаратів у комплексному лікуванні залежності від опіоїдів з метою стабілізації психічного стану хворого, зменшення медичних і соціальних наслідків вживання наркотиків, створення передумов для реабілітації та лікування інших хвороб ( СНІД, гепатит В і С, туберкульоз, септичні стани, тощо). Відповідно до даного наказу така підтримувальна терапія є найефективнішим способом фармакологічного лікування опіоїдної залежності.

Такі дані підтверджені і відповіддю головного лікаря Чернігівського обласного наркологічного диспансеру від 01 березня 2016 року, наданого суду апеляційної інстанції, відповідно до якого ОСОБА_7 отримував замісну підтримувальну терапію в комплексному лікуванні хворих з „Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності із застосуванням лікарського засобу мета дон гідро хлорид з 14.09.2015 року по 03.02.2016 рік.

Згідно методичних рекомендацій затверджених Наказом МОЗ України від 1-.11.2008 року № 645 замісна підтримувальна терапія є найефективнішим способом фармакологічного лікування опіоїдної залежності. Призначення замісної терапії та надання особам з опіоїдною залежністю опіоїдних агоністів для прийому у рамках офіційно визнаної медичної практики, затвердженої компетентними органами, - узгоджується з положеннями Конвенцій 1961 і 1971 років щодо наркотичних та психотропних речовин.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК (серед яких і ч. 4 ст. 309) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого було вирішено судом першої інстанції у відповідності до положень ч. 4 ст. 286, ст. 350 КПК України, а зміст ухвали суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 372 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому апеляційну скаргу прокурора колегія суддів визнає необґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.309 ч.4 КК України, ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2016 року залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2016 року, якою кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України закрито, а ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4