АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року адвокату ОСОБА_5 повернуто його скаргу в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015 та зобов`язання вчинити певні дії, як таку, що подана особою, яка немає права подавати скаргу.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що адвокат ОСОБА_5 здійснює захист ОСОБА_6 , якого у кримінальному провадженні №0017527 допитано як свідка, а тому не відноситься до кола осіб, які мають право звернутися до слідчого судді зі скаргою на вказану у ній бездіяльність слідчого у цьому провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 16 березня 2016 року скасувати та зобов`язати слідчого, до компетенції якого віднесено проведення досудового розслідування кримінального провадження №0017527 від 18.11.2015 розглянути подане ним клопотання від 04.03.2016 та виконати вимоги ст. 220 КПК України.

При цьому, аналізуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, Конституції України, інших нормативно-правових актів, посилаючись на рішення Конституційного Суду України, практику Європейського суду з прав людини щодо права кожного на правову допомогу, зазначає, що до поданої слідчому судді скарги він надав необхідні документи, які підтверджували його повноваження надавати ОСОБА_7 правову допомогу, і при цьому у заяві, поданій слідчому, він просив внести повідомлення про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (редагувати відомості ЄРДР), розпочати розслідування та залучити до провадження в якості потерпілого ОСОБА_7 . На переконання адвоката ОСОБА_5 , кореспондуючи зміст п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, які однозначно вказують на право оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР та відмову у визнанні потерпілим, а також нездійснення процесуальний дій за умови неприйняття процесуального рішення за заявою слідчим, заявник позбавлений іншого способу судового контролю за бездіяльністю слідчого, що унеможливлює використання ним прав потерпілого, а тому стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження (справи №1-кс/755/1198/16), адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні.

Вказуючи, що надає правову допомогу ОСОБА_7 , якого у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 367 КК України слідчим допитано в якості свідка, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що 04.03.2016 подав до СВ Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві заяву, в якій повідомив, що в діях особи, за заявою якої здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0017527, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, на підтвердження чого навів відповідні доводи, та просив внести відомості за його повідомленням до Єдиного реєстру досудових розслідувань (редагувати відомості ЄРДР), розпочати розслідування та залучити до провадження в якості потерпілого ОСОБА_7 .

Посилаючись на вимоги ст. 220 КПК України, згідно яких слідчий зобов`язаний розглянути клопотання сторони про виконання будь-яких процесуальних дій в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, а про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання - винести вмотивовану постанову, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, стверджував, що неприйняття слідчим у встановлений вказаною нормою закону строк рішення про задоволення клопотання або вмотивованої постанови про відмову у його задоволенні, є бездіяльністю слідчого, яка підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України. Тому просив зобов`язати слідчого, до компетенції якого віднесено проведення досудового розслідування кримінального провадження №0017527 від 18.11.2015, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 від 4.03.2016 та виконати вимоги ст. 220 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Також під час досудового розслідування може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 1 ст. 303 КПК України, в залежності від конкретного предмету оскарження визначаються і суб`єкти такого оскарження.

Зокрема, згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

В той же час, права і обов`язки потерпілого відповідно до положень ч. 2 ст. 55 КПК України виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. А відповідно до положень ч. 4 ст. 58 цього Кодексу представник потерпілого користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику, зокрема, права волевиявлення про залучення до провадження як потерпілого.

Згідно ж п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

У скарзі, поданій слідчому судді, адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , посилався на те, що слідчий у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015 в порушення встановленого вимогами ст. 220 КПК України строку та порядку не розглянув його заяву від 04.03.2016, подану в межах цього кримінального провадження, а тому просив зобов`язати слідчого в порядку ст. 220 КПК України розглянути його заяву від 04.03.2016 щодо неправдивого повідомлення про злочин, розслідування якого здійснюється у даному кримінальному провадженні, та про залучення до провадження в якості потерпілого ОСОБА_7 .
Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування слідчому, прокурору мають право подавати сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

В той же час, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015 допитаний в якості свідка, і як він, так і адвокат ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не мають статусу особи, яка наділена правом звертатися з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що адвокат ОСОБА_5 не відноситься до переліку осіб, які можуть подавати скарги у обраний ним спосіб, як про це він і порушив питання у скарзі, а саме: на бездіяльність слідчого, яка полягає в нерозгляді в порядку ст. 220 КПК України його клопотання, у якому містилась вимога внести відомості про повідомлене ним кримінальне правопорушення до ЄРДР (редагувати відомості ЄРДР) та вчинити подальші дії в цьому досудовому розслідуванні. А тому слідчий суддя, дотримавшись положень п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, повернув скаргу особі, яка її подала.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року, якою адвокату ОСОБА_5 повернуто його скаргу в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3