Справа № 290/643/15-к

РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2015 року за №0000078, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого:
17.12.2015 року Романівським райсудом Житомирської області за ст.289 ч.1 КК України штраф в розмірі 17000,00грн;
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велика Козара Романівського району Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працюючого заготівельником молока ПП Ренет Любарського молокозаводу, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, співпроживаючого із ОСОБА_8 , неповнолітніх

дітей на утриманні не маючого, не працюючого, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02 березня 2015 року у вечірній час ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись в с. Пилипо-Кошара Романівського району Житомирської області, під час розпивання спиртних напоїв вирішили побити ОСОБА_9 .
З цією метою ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , близько 19:00 год. того ж дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибули за місцем проживання ОСОБА_9 та без дозволу зайшли на територію домогосподарства, яке знаходиться в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 .
Достовірно знаючи про те, що за вказаною адресою відпочивають мешканці будинку, серед яких малолітня дитина, нехтуючи їх спокоєм, ОСОБА_4 , діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилося в зневажливому ставленні до громадської моралі, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, благопристойності, виявляючи свою п`яну зухвалість, почав стукати у вікна будинку, а після того, як з будинку вийшов ОСОБА_9 , ОСОБА_4 умисно наніс один удар дерев`яною палицею, яку він підібрав неподалік вчинення указаних дій, по голові ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_9 спробував втекти, ОСОБА_11 , діючи в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , наздогнали його на території вказаного домогосподарства та, продовжуючи порушувати громадський порядок, з хуліганських мотивів, безпричинно нанесли йому близько п`яти ударів кожен ногами та руками по різних частинах тіла, спричинивши фізичну біль та легкого ступеня тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки, параорбітальної гематоми лівого ока, садна спинки носа.
В цей же день, близько 20:00 год., в подвір`ї домогосподарства ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з ОСОБА_12 на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс один удар кулаком в ліву сторону обличчя ОСОБА_12 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця навколо лівого ока, синця правої вушної раковини.
Своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.125, ч.2 ст.296 КК України визнав повністю та показав, що ввечері 02.03.2015 року під час вживання спиртних напоїв він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили побити ОСОБА_9 . З цією метою вони прийшли до будинку, де проживає ОСОБА_9 , він став стукати у вікна, а коли на подвір`я вийшов ОСОБА_9 , він разом з батьком та братом нанесли йому по 4-5 ударів кожен по різних частинах тіла, після чого пішли додому. Цього ж дня, через деякий час до них додому прийшов ОСОБА_12 поговорити; під час сварки із ОСОБА_12 він вдарив останнього кулаком в обличчя. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.296 КК України визнав повністю та показав, що ввечері 02.03.2015 року під час спільного вживання спиртних напоїв із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вирішили побити ОСОБА_9 . Тому вони разом пішли до будинку потерпілого та після того як останній вийшов із будинку, нанесли ОСОБА_9 по 4-5 ударів кожен, спричинивши йому тілесні ушкодження. У вчиненому злочині щиро розкаюється, просить суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.296 КК України визнав повністю та показав, що ввечері 02.03.2015 року під час розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили побити ОСОБА_9 . Тому вони разом пішли до його будинку та після того, як ОСОБА_9 вийшов із будинку, на подвір`ї нанесли останньому декілька ударів (по 4-5 ударів кожний), спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження. У вчиненому злочині щиро розкаюється, просить суворо його не карати.
Оскільки обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб; та за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України, є повне визнання своєї вини обвинуваченими та щире каяття у вчинених злочинах.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно ст.67 ч.1 п.13 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин за ч.1 ст. 125 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, злочин за ч.2 ст. 296 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; ОСОБА_4 раніше судимий; постійного місця роботи немає; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а тому суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.2 ст.296, ч.1 ст.125 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що вчинений ним злочин за ч.2 ст.296 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у межах санкції ст.296 ч.2 КК України у виді обмеження волі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що вчинений ним злочин за ч.2 ст.296 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у межах санкції ст.296 ч.2 КК України у виді обмеження волі.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинувачених, суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 без відбування покарань, звільнивши їх від відбування покарань з випробуванням, відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України.
У даному кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_12 заявлено цивільні позови до обвинувачених.
Згідно вимог позовної заяви ОСОБА_12 , потерпілий просив стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Згідно вимог позовної заяви ОСОБА_9 , потерпілий просив стягнути із обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у солідарному порядку 381,24 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 15000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
В судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_7 підтримав заявлені цивільні позови та просив їх задовольнити. Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечуючи, що завдали потерпілим моральних страждань, але вважаючи, заявлена сума моральної шкоди є завищеною.
Суд, дослідивши письмові докази, зокрема позовні заяви та оригінали касових чеків на придбання лікарських та медичних засобів, приходить до висновку, що заявлені цивільні позови підлягають частковому задоволенню, з урахуванням положень ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки в судовому засіданні встановлено та документально підтверджено, що на придбання медичних та лікарських засобів потерпілим ОСОБА_9 було витрачено 380,94 грн., а тому із обвинувачених у солідарному порядку підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 380,94 грн.(а.с. 32).
Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд враховує, що обвинувачені злісно порушили громадський порядок, застосувавши при цьому до ОСОБА_9 фізичну силу та причинивши йому тілесні ушкодження, які хоч і є легкими тілесними ушкодженнями, але мали для нього негативні наслідки, в результаті яких він відчував фізичні та моральні страждання. Однак, заявлений розмір моральної шкоди, суд вважає завищеним та з врахуванням вимог розумності та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_12 у розмірі 1000,00 грн. та потерпілому ОСОБА_9 у розмірі 5000,00 грн. В решті позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися та не обиралися.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України 4 (чотири) роки обмеження волі;
- за ч.1 ст.125 КК України 120 годин громадських робіт.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів 4 (чотири) роки обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк на 2 (два) роки.
Відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України, вирок Романівського районного суду Житомирської області від 17.12.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00грн., виконувати самостійно.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк на 2 (два) роки.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Встановити ОСОБА_6 іспитовий строк на 2(два) роки.
Відповідно до положень статті 76 КК України покласти на засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Контроль за поведінкою засуджених після набрання вироком законної сили покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем їх проживання.
Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_12 задовольнити частково.
Стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 380,94 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Головуючий суддя ОСОБА_1