Справа № 405/7097/16-к
1-кп/405/264/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, інваліда 2 групи з дитинства, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду міста Кіровограда від першого заступника керівника Кіровоградської місцевої прокуратури надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_6 , який підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України.
Органом досудового розсідування встановлено, що 17 серпня 2016 року близько 20-20 години у ОСОБА_6 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_8 , в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень останній. Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 ногою наніс один удар по лівій нозі ОСОБА_4 , потім ще один удар в область правого стегна, чим завдав останній згідно висновку судово-медичної експертизи № 1292 від 13.09.2016 року тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому стегні та верхній третині правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, що виразилися в заподіянні потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, заслухавши думку прокурора, потерпілої, захисника, підозрюваного ОСОБА_6 суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Частиною 1 статті 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 430 від 20.09.2016 року ОСОБА_6 в момент скоєння суспільно-небезпечного діяння страждав і в даний час страждає деменцією внаслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відношенні до інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
При цьому, суд не бере до уваги доводи потерпілої про те, що ОСОБА_6 потребує застосування до нього іншого виду примусових заходів медичного характеру, а саме госпіталізації до психіатричного закладу, оскільки при визначенні виду заходу медичного характеру суд враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації комісії лікарів-психіатрів щодо виду психіатричної допомоги, застосування якої потребує ОСОБА_6 , яка в даному випадку визначена мотивованим висновком судово-психіатричного експерта № 430 від 20.09.2016 року.
Отже, враховуючи характер та тяжкість вчиненого ОСОБА_6 протиправного суспільно-небезпечного діяння, ступінь небезпечності останнього для себе та і нших осіб, а також з урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності та приймаючи до уваги висновок судово-психіатричного експерта № 430 від 20.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, суд вважає необхідним застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом семі днів з дня її проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1