Справа№522/6903/16-к
№1-«кс»/522/7998/16

УХВАЛА
Іменем України
25.04.2016 р. м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно підозрюваного, а саме на ? квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 10.08.2009 р.
Розглянувши клопотання та матеріали, які обґрунтовують клопотання, вислухавши думку прокурора, який просив клопотання задовольнити, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити, з наступних підстав.
Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, «Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються».
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
В якості підстав накладання арешту, старший слідчий зазначає, що санкція ч. 1 ст. 368 КК України, передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також те, що накладання арешту необхідне з метою забезпечення можливості виконання покарання.
Однак, відповідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна…», проте, суду не надано доказів, що вказана квартира є доказом злочину, а також, що підлягає спеціальній конфіскації.
Також, відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, «Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди», таким чином, вищевказана квартира не відноситься до перелічених пунктів ч. 2 ст. 170 КПК України.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання».
Старшим слідчим не наведено законних і достатніх підстав для арешту майна, а тому застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 22, 132, 170-173, 309 КПК України, -
В задоволенні клопотання старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна підозрюваного, а саме на ? квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя:
(підпис) копія вірна
Слідчий суддя: Секретар: