Номер провадження: 11-сс/785/1663/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря с/з: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 15.11.2016 року, у рамках кримінального провадження за №0000562 внесеному до ЄРДР 17.03.2016 року за ознаками ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України, якою продовжено строк тримання під вартою,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання прокурора Військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000562 від 17.03.2016 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярошівка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України, строком на 60 діб, тобто до 13.01.2016 року.

Як вбачається з клопотання прокурора, наданого апеляційному суду, ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він брав участь в організованій групі, в яку крім нього увійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , у складі якої вчинив злочини за ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України.

При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, його відношення до вчиненого та дані про особу підозрюваного.

При цьому слідчий суддя прийняв до уваги необхідність проведення відповідних процесуальних дій, які викладені у клопотанні слідчого та для виконання яких необхідно певний час.

Також слідчий суддя послався на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України не зменшилися, про що свідчить тяжкість кримінальних правопорушень та об`єктивні дані щодо поведінки підозрюваного під час подій, які інкримінуються як злочини.

Крім того слідчий суддя послався на надання прокурором достатніх матеріалів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та на відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і прийшов до висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисником підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга, в якій вона, вказала, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Так, захисник в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що суд покладався лише на правову кваліфікацію вчиненого, надану стороною обвинувачення, що на її думку є недостатнім для прийняття законного судового рішення.

При цьому захисник зазначила, що слідчим суддею не в повній мірі були враховані дані про особу підозрюваного та не обґрунтована необхідність обрання самого суворого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме: постійне місце проживання, заробіток, сім`ю, позитивно характеризується та раніше не судимий.

Крім того, на думку захисника, прокурор та слідчий не надали до суду докази того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню.
Разом з цим захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які матеріали, які підтверджували би те, що в діях підозрюваного містяться ознаки вчинення ним правопорушення у складі організованої злочинної групи.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора - відмовити та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, виходячи з наступних підстав:

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 17.03.2016 року до ЄРДР зареєстровано провадження №0000562 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України.

19.09.2016 року, відносно ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України.

20.09.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 19.09.2016 року, ОСОБА_9 затримано з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Цього ж дня, ОСОБА_9 , в рамках зазначеного кримінального провадження було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України.

21.09.2016 року Приморським районним судом м. Одеса підозрюваному ОСОБА_9 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.11.2016 року.

14.11.2016 року оскарженою ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 13.01.2017 року.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, підозрюваний підозрюється у тому, що він брав участь в організованій групі, в яку крім нього увійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , у складі якої вчинив злочини за ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_9 вчинив дії, які в сукупності з наявними та долученими до клопотання матеріалами, вказують на можливу причетність його до вчинення кримінальних правопорушень, втому числі у складі організованої злочинної групи, спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . На це вказують поведінка та дії підозрюваного щодо ведення перемовин з цими особами, які є в тому числі особами, які раніше судимі і інструктування цих осіб щодо уникнення відповідальності. При цьому, наявні у матеріалах дані вказують на обгрунтованість підозри цих осіб у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, які інкримінуються їм органом досудового розслідування.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги пояснення прокурора щодо наявності у органа досудового розслідування інших доказів на підтвердження обгрунтованості підозри, отриманих в результаті проведення НСРД, які в найближчий час будуть розсекречені та долучені до матеріалів кримінального провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор вказав на те, що існуючі на час обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися, а тому з урахуванням зазначених обставин та поведінки підозрюваного, як під час вчинення злочину так і після його вчинення, існують ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків і вчинення ним нового злочину.

Проаналізувавши обставини вчиненого злочину, поведінку підозрюваного та його відношення до вчиненого, наслідків вчиненого злочину, а також тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, на думку апеляційного суду, зазначені обставини вказують на існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків.

Строк досудового розслідування продовжений до 16.01.2017 року в зв`язку з потребою проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, виконання яких на думку апеляційного суду є необхідним.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України та вважає, що з урахуванням наявних ризиків, у слідчого судді існували підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання цим існуючим ризикам.

При вирішені питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду та існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Доводи сторони захисту щодо теперішнього стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки на підтвердження цих доводів, стороною захисту в судове засідання апеляційного суду не було надано жодного доказу, а з наданих захисником документів на підтвердження незадовільного стану здоров`я підозрюваного вбачається, що з 16.03.2015 року по 10.04.2015 року та з 11.07.2016 року по 05.08.2016 року він лише проходив амбулаторне лікування на денному стаціонарі в КУ «ЦПМСД № 10». При цьому, будь яких документів, на доказ того, що у даний час, перебуваючи під вартою, підозрюваний звертався до медичної частини установи з скаргами на незадовільний стан свого здоров`я, стороною захисту до апеляційного суду надано не було. Інших доказів, які вказують на неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою - матеріали справи не містять.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 виходячи з вимог ст.177,178,183,199 КПК України, в зв`язку з чим не може погодитися з доводами апеляції і підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 15.11.2016 року, у рамках кримінального провадження за №0000562 внесеному до ЄРДР 17.03.2016 року за ознаками ч.3 ст.28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 296 КК України, якою продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 до 13.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4