АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/86/16 Справа № 712/1476/16-к Категорія: ч.1 ст.121КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

слідчого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2016 року відносно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 діб, тобто до 15 квітня 2016 року, включно, -

в с т а н о в и л а :
15 лютого 2016 року слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_11 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.12.2015 близько 05 год. 25 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи біля автомобільної стоянки поруч з входом в приміщення нічного клубу «Рефлекшен», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченко, 145, продовжуючи конфлікт з потерпілим ОСОБА_10 , 1986 р.н., який розпочався о 05 год. 04 хв. в середині вищевказаного закладу на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_9 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс потерпілому один удар ножем, який тримав в правій руці, в область тулубу з лівого боку, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани передньої поверхні живота в лівому підребер`ї, яка проникла в черевну порожнину без ушкодження внутрішніх органів, що згідно висновку експерта № 79 від 18.01.2016 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечні для життя, після чого наніс другий удар ножем в область голови потерпілого з лівого боку та третій удар ножем в тулуб з лівого боку, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді рани лівої бокової поверхні живота, яка проникає в заочеревинний простір без проникнення в черевну порожнину, рани м`яких тканин голови, які, згідно висновку експерта № 79 від 18.01.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_9 , якому 11.02.2016 р. було заочно оголошено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Дана підозра була оголошена підозрюваному ОСОБА_9 заочно оскільки останній жодного разу на виклики слідчого так і не з`явився та про причине неявки не повідомив.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2016 року клопотання задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном на 60 діб, тобто до 15 квітня 2016 року, включно. Строк домашнього арешту вирішено обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 16.02.2016 року. Покладено на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, та винести нову ухвалу, якою обрати відносно останнього міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів прокурор зазначає, що слідчий суддя не врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , пов`язаного із нанесенням умисного тяжкого тілесного ушкодження, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі. Крім того, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання та реєстрації, роботи, перебування у підозрюваного на утриманні неповнолітньої дитини та непрацездатної матері, яка є інвалідом, не підтверджують той факт, що ОСОБА_9 не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не спростовують висновків про наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та наполягав на її задоволенні та процесуального прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляції, міркування захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, потерпілого, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_9 , а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи останнього, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Також колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.

Крім цього, слідчим не обґрунтовано неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Враховуючи зміст пред`явленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, наявність доказів, особу підозрюваного, його молодий вік, стан здоров`я, ту обставину, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, є фізичною особою підприємцем, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну матір, з урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України та покладених на нього обов`язків за ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є достатнім і необхідним для запобігання ризикам, зазначених у ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Будь-яких підстав для скасування ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 194, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :