Справа № 461/654/16-к
Провадження № 1-кс/461/1534/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна,-

24.03.2016 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_6 клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна, а саме: на автомобіль марки Fiat модель Doblo, 2008 року випуску д.н.з., НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 (серія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), та співвласником якого,являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , працюючи, відповідно на наказу №1329-К від 03.12.2013, на посаді начальника відділу стягнення заборгованості у виконавчому провадженні Західного регіону Управління стягнення заборгованості у виконавчому провадженні Департаменту примусового стягнення проблемних активів Західного регіону АТ «Банк «Фінанси та Кредит», будучи службовою особою установи, яка відповідно до вимог ст.81 Цивільного кодексу України, віднесена до юридичних осіб приватного права, всупереч Посадової інструкції, діючи умисно з корисливих мотивів - одержання неправомірної вигоди від директора ПП «Компанія «ВІТТАР» ОСОБА_8 , в період з серпня 2015 по 17.03.2016 вимагав та одержав неправомірну вигоду в розмірі 300 000 гривень за сприяння у позитивному вирішенні на користь ПП «Компанія «ВІТТАР» питання у законному придбані нежитлового приміщення, яке перебувало у заставі банку, шляхом не подання апеляційної скарги на рішення суду.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.368-3 КК України, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права одержав неправомірну вигоду для себе чи третьої особи за дії чи бездіяльність з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний проти клопотання не заперечив.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Відповідно до ч.2ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Частиною 1 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
У власності ОСОБА_7 , яка являється дружиною ОСОБА_5 знаходиться автомобіль марки Fiat модель Doblo, 2008 року випуску д.н.з., НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 . Згідно відмітки в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 являється співвласником зазначеного автомобіля. Також, згідно ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з повноважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінальних правопорушень, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя ,-
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки Fiat модель Doblo, 2008 року випуску д.н.з., НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 (серія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), та співвласником якого,являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .