Дата документу 13.06.2016 Справа № 554/4760/16-к
Провадження № 1кс-554/4857/2016
У Х В А Л А

13 червня 2016 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, винесене прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000144, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 219 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про проведення обшуку, посилаючись на те, що у провадженні СУ ГУ НП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000144, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 219 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » свідомо, з метою доведення підприємства до банкрутства, укладено на невигідних умовах форвардний контракт від 22.12.2008 з « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на закупівлю базовий активів загальною вартістю понад 8.883.016,54 євро.

22.12.2008 між фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_1 , а/с № 0155-41-031518-06 in ІНФОРМАЦІЯ_3 : НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_2 ) укладено форвардний контракт, відповідно частини першої пункту 1.1 якого « ІНФОРМАЦІЯ_2 » випускає безвідкличне зобовязання передати базовий актив у визначений час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією ціни продажу під час укладення контракту (в момент видачі деривативу) ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Окрім того, установлено, що 22 грудня 2008 року між фірмою " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (кредитор) та ЗАТ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (поручитель) було укладено договір поруки, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником в повному обсязі основного зобовязання, вказаного в статті 2 договору.

Строк оплати деривативу, встановлений пунктом 2.2 форвардного контракту від 22 грудня 2008 укладеного між « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », сплив 20.06.2009 року.

18.05.2011 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом про солідарне стягнення заборгованості по указаному вище форвардному контракту з ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ВАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на загальну суму 97 562 588,20 грн.

15.06.2011 Рішенням Господарського суду Харківської області за участю головуючого судді ОСОБА_4 ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ВАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " стягнуто на користь « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_1 , а/с № 0155-41-031518-06 in ІНФОРМАЦІЯ_3 : НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 97 562 588,20 грн.

Прокурор вказує, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 31.10.2014 по справі № 18/1247/12 /суддя ОСОБА_5 / затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", та визнано, зокрема, вимоги Підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в сумі 97588324,20грн. - основний борг (4 черга реєстру), в сумі 1147,00 грн витрати по сплаті судового збору (1 черга реєстру), вимоги ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_7 " в сумі 110171137,49 грн., з яких: грошові вимоги 64 550 332, 71 грн. (включено окремо - до першої черги, як забезпечені заставою), в сумі 39 663 383, 22 грн. - основна сума боргу (4 черга реєстру), в сумі 6 206 698, 57 грн. - пені (6 черга реєстру), державне мито та витрати на ІТЗ судового процесу згідно рішень суду - 50722,99грн. (4 черга реєстру), 1147, 00 грн. витрати по сплаті судового збору (1 черга реєстру).

З огляду на викладене, прокурор вважає, що службові особи ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » приховуючи стійку фінансову неспроможність, яка склалась в результаті укладення договорів поруки від 29.11.2005 на невиконання зобов`язань по указаному договору взяли на себе зобов`язання по форвардному контракту 22.12.2008 укладеного з " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в сумі 97588324,20грн, чим завдали останньому майнової шкоди на указану суму.

Тому виникла необхідність отримати тимчасового доступ до матеріалів справи № 18/1247/12 про визнання банкрутом ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » провадження по якій здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_8 суддя ОСОБА_5 , службова адреса: АДРЕСА_3 .

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що у прокурора є достатні підстави вважати, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 зберігаються матеріали справи № 18/1247/12, які мають значення для досудового розслідування, тимчасовий доступ до яких планується отримати і що іншими способами неможливо довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, прокурор просив задовольнити клопотання.

На підставі ч.2 ст.163 КПК України прокурор просив проводити розгляд даного клопотання без представників ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, надавши оцінку доводам, викладеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України визначені вимоги, яким має відповідати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема у частині 2 вказаної статті вказано, що у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК, відповідно до якої слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК.

Крім того, згідно з ч.7 вказаної статті Кодексу слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається, у клопотанні прокурора ставиться питання щодо надання тимчасового доступу до матеріалів справи № 18/1247/12 (суддя ОСОБА_5 ), які мають значення для досудового розслідування, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_9 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та надання дозволу на вилучення копій матеріалів господарської справи №18/1247/12.

В обґрунтування доводів клопотання слідчим надано витяг з кримінального провадження №0000144, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 219 КК України, у якому зазначені відомості про те, що службовими особами ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » свідомо, з метою доведення підприємства до банкрутства, укладено на невигідних умовах форвардний контракт від 22.12.2008 року з « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на закупівлю базовий активіі загальною вартістю понад 8883016,54 євро. Прокурором долучено також копію заяви про вчинене кримінальне правопорушення розпорядника майна ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », арбітражного керуючого ОСОБА_6 від 13.05.2016 року, копію ухвали Господарського суду Полтавської області від 30.10.2013 року та копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 16.05.2016 року. Інших доказів до суду не надано.

Однак прокурором у клопотанні не зазначено, до яких конкретно документів з матеріалів господарської справи №18/1247/12 ним планується отримати тимчасовий доступ, натомість у прохальній частині клопотання вказано загальне поняття «матеріалів справи», що позбавляє слідчого суддю можливості встановити значення кожного конкретного документу для оцінки його значення при розслідуванні кримінального провадження, та можливості досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження у даному конкретному випадку.

Згідно п.5 ч.1 статті 164 КПК України ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до п.3 ч.2 статті 160 КПК України у клопотанні обов`язково зазначаються речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

В порушення цих вимог прокурор не вказує конкретних відомостей щодо назви, опису, інших відомостей щодо документів, стосовно яких порушує питання про надання тимчасового доступу з можливістю зняття з них копій. Крім цього, в силу приписів статті 164 КПК України суд в ухвалі повинен зазначити відомості щодо конкретних речей і документів, а не абстрактного визначення їх сукупності чи переліку.

В порушення вимог ст.160 КПК України прокурором у клопотанні не зазначено обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, оскільки в силу приписів ст.163 КПК України таке вилучення документів на підставі ухвали слідчого судді можливе за умови, коли сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Клопотання та пояснення прокурора містять лише формальні посилання на можливість зміни або знищення особами речей та документів, та розгляд клопотання за відсутності представників ІНФОРМАЦІЯ_9 , однак вони жодним чином не підтверджені будь-якими доказами в контексті положень ст.163 КПК України.

Також прокурором не зазначено про те, чи зверталась сторона обвинувачення до зазначеного державного органу (суду) з метою отримання певних відомостей, та чи було у такому зверненні відмовлено, що може свідчити про передчасність звернення з клопотанням про тимчасовий доступ для отримання таких відомостей.

Разом з тим, прокурор посилається на значення документів господарської справи для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також щодо неможливості отримання документів в інший спосіб. Однак ці доводи прокурора належним чином не підтверджені достатніми доказами відповідно до ст.132 КПК України.

Проте слідчий або прокурор у кримінальному провадженні не позбавлені можливості отримати необхідні документи безпосередньо у сторін за визначеними ним договорами та угодами, натомість про наявність будь-яких перешкод в отриманні такої інформації від підприємств сторін за договорами у клопотанні також не зазначено.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий, прокурор згідно ч.2 ст.93 КПК України має широкий обсяг повноважень щодо збирання доказів у кримінальному провадженні. Так, відповідно до положень зазначеної норми сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У цьому контексті необхідно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Крім того, прокурором надано до суду з клопотанням копії документів матеріалів кримінального провадження, які не засвідчені належним чином, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності наданих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.

Таким чином, клопотання прокурора не відповідає вимогам статті 160 КПК України, доводи клопотання обґрунтовані лише формально, достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин слідчому судді не надано та не наведено підстав вважати, що конкретні документи перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_10 , так само не було обґрунтовано необхідності вилучення копій документів.

Тому, виходячи з інформації, що відображена у витязі з ЄРДР, матеріалах кримінального провадження, наданих разом з клопотанням, а також у самому клопотанні прокурора, слідчий суддя не вбачає обґрунтованих підстав для забезпечення кримінального провадження шляхом надання тимчасового доступу до документів, оскільки відсутні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у даному конкретному випадку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 159-164, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1