Справа № 465/112/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/477/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернувся до Франківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 29 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000110.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з постанови про закриття кримінального провадження від 29 березня 2016 року вбачається, що слідчим виконані всі слідчі дії, спрямовані на встановлення доказів у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити, постанову слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 29 березня 2016 року скасувати. Зобов`язати слідчого допитати свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та витребувати медичні картки померлої, медичну історію її хвороби, медичний висновок про причини смерті.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що досудове розслідування проведено однобічно, неповно та не об`єктивно, що призвело до передчасних висновків про відсутність складу кримінального правопорушення та винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження. Слідчим були досліджені лише докази, які були надані заявником разом із заявою про вчинення злочину, а саме свідоцтво про смерть і показання як свідка. Жодних інших дій спрямованих на встановлення істини у справі слідчим здійснено не було. Слідчим не викликалися та не були допитані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які володіють важливою і корисної інформацією для слідства. Слідчим не були витребувані медичні картки померлої, медичну історію хвороби, медичний висновок про смерть, а тому не проаналізовано їх зміст та не проведено інших слідчих дій, що можуть об`єктивно встановити причини смерті ОСОБА_13 .

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені апелянтом доводи й перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною першою статті 284 КПК України передбачено дев`ять самостійних підстав для закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Тобто це випадки, коли самої події, яка могла би бути розцінена як кримінальне правопорушення (злочин), не було (наприклад, факту крадіжки) або коли ця подія відбулася у результаті дії самого потерпілого або стихійного лиха (самогубство, нещасний випадок тощо).

Відповідно ж до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В цьому пункті зазначені випадки, коли встановлено, що діяння, з приводу якого може здійснюватися кримінальне провадження, дійсно вчинено, однак не вказаною особою, а іншою особою або ж воно непередбачене чи не розцінюється кримінальним законом як злочин.

Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину; не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого КК України, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Як вбачається з постанови слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 29 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000110, у мотивувальній частині постанови слідчий зазначає про те, що причиною смерті ОСОБА_14 була її важка хвороба, і будь-яких доказів, які б вказували на іншу причину смерті ОСОБА_14 не здобуто. Тобто слідчий констатує факт відсутності події кримінального правопорушення. Однак, у резолютивній частині постанови про закриття вказаного кримінального провадження, слідчий покликається на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначаючи, в діянні якої саме особи (осіб) відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0000110, слідчий допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000110, виходив з того, що слідчим виконано всі слідчі дії, спрямовані на встановлення доказів у даному кримінальному провадженні, а тому постанова є правомірною, і слідчим вірно зроблено висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Однак, слідчий суддя не перевірив і в ухвалі не зазначив, чи відповідає ухвала слідчого вимогам закону, при цьому, не звернув уваги на вказані недоліки постанови та прийшов до невірного рішення про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Отже при розгляді скарги ОСОБА_6 слідчим суддею були допущені неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п.1, п.3 ч.1 ст. 409, п.2 ч.3 ст. 407 КПК України є підставами для скасування судового рішення та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 29 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000110 - скасувати.

Постанову слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 29 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000110 скасувати, а матеріали кримінального провадження № 0000110 повернути до Франківського ВП ГУНП у Львівській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4