Провадження № 1-кс/607/4660/16-к
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, який проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 , раніше судимого: -02.10.2000року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 229-2; ч.2 ст.229-6, 42 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, з конфіскацією майна; - 07.12.2010 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185; ч.2 ст.185, 70 КК України дo позбавлення волі строком на 4 роки; -30.04.2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України дo обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців; -01.04.2014 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 390 КК України. На підставі ст. 71 КК України приєднано 4 місяці по вироку Тернопільського міськрайонного суду від 30.04.2014 року. До відбування 1 рік 6 місяців. 26.12.2014 року звільнений по відбуттю покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України,-
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечив та слідчому судді пояснив, що слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні не доведено обґрунтованості підозри за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме щодо закінченого замаху на грабіж, оскільки існують суперечності у доказах, зокрема, показах свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , викладених у клопотанні та протоколах допиту. Також, не встановлено факту, що ОСОБА_4 , викравши планшет, вийшов з магазину. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні замаху на крадіжку. Вважає, що не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , пояснив, що суть клопотання йому зрозуміла, свою вину він визнає у вчиненому замаху на крадіжку, просить не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтримав клопотання захисника про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зв`язку із незадовільним станом здоров`я.
Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
27 вересня 2016 року о 19 год. 55 хв. ОСОБА_4 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України.
28 вересня 2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 , ознайомившись із змістом ст. 63 Конституції України, відмовився давати показання.
Відповідно до повідомлення про підозру, 27.09.2016 року близько 13 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на центральному ринку в м.Тернополі по вул. Живова, 9, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Так, 27.09.2016 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на центральному ринку в М.Тернополі по вул. Живова, 9, який орендує приватний підприємець ОСОБА_9 та здійснює там свою підприємницьку діяльність, побачив що відчинена вітрина, за якою знаходиться планшет торгової марки «ASSUS», після чого в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення даного планшету. Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти зазначений планшет торгової марки «ASSUS» ZenPad 8.0, вартістю 3999 грн. Проте, в цей час коли ОСОБА_4 взяв у руки планшет, заховав його під кофту, в яку був одітий, та почав рухатись до виходу із магазину, його злочинні дії побачила Продавець даного магазину - ОСОБА_10 , яка почала кричати, щоб він зупинив свої протиправні дії, на що ОСОБА_4 , з метою утримання викраденого майна, з місця вчинення злочину намагався втекти. Однак, виконавши усі дії, які ОСОБА_4 , вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено із причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий очевидцем даної події.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст.178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя керується рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, згідно п. 175 якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, що підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 27 вересня 2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27 вересня 2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28 вересня 2016 року; протоколом огляду місця події від 27.09.2016 року; заявою ОСОБА_4 від 27.09.2016 року про вчинення ним кримінального правопорушення. Поряд з тим, суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_7 , оскільки існують суперечності у змісті пояснень, викладених у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу та у протоколі допиту свідка від 27 вересня 2016 року.
Враховуючи характер кримінального правопорушення, яке є корисливим та в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у кому він підозрюється, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а також те, що ОСОБА_4 , раніше будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, зазначені слідчим у клопотанні, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема з корисливих мотивів, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному проваджені.
При вирішенні питання про застосування запобіжно заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: особу ОСОБА_4 , його вік, міцність його соціальних зв`язків неодружений, не працює, проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним.
Проте в судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначених у клопотанні, прокурором та слідчим при його розгляді не доведено.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправного діяння, його тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, того, що на його утриманні перебуває мати пенсійного віку, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Також суд враховує пояснення свідка ОСОБА_11 про те, що вона є особою пенсійного віку, не заперечує щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту у її власній квартирі та за місцем її реєстрації по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної домашній арешт, цілодобово.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишати без дозволу слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких знаходитиметься кримінальне провадження про його підозру, житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатись із населеного пункту , в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; в разі зміни постійного місця проживання або місця роботи повідомити про це негайно слідчого, прокурора чи суд; утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні; здати слідчому на зберігання свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Встановити строк дії ухвали терміном до 26 листопада 2016 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області.
Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваного ОСОБА_4 - негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області /підпис/ ОСОБА_1
Копія вірна з оригіналом:
Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1