АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/935/16 Справа № б/н Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2016 р., якою продовжено строк тримання під вартою до 10 вересня 2016 року щодо
ОСОБА_9 , 1992 року народження, громадянина України, який народився с. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
встановила:
Відповідно до наданих матеріалів органами досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у тому, що він 12 липня 2016 р. приблизно о 21 год. разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами застосовуючи до ОСОБА_11 фізичне насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс останньому декілька ударів дерев`яною палицею в голову, тим самим подолавши його спротив, та шляхом розбійного нападу заволоділи майном потерпілого. Після чого разом з викраденим з місця події зник.
13 липня 2016 р. за даним фактом внесені відомості до ЄРДР за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 187 КК України.
В цей же день о 20 год. 25 хвил. ОСОБА_10 затримано в порядку ч. 3 ст. 208 КПК і повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК.
14 липня 2016 р. ухвалою АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 липня 2016 р.
29 липня 2016 р. слідчим суддею продовжено строк тримання ОСОБА_10 під вартою до 10 вересня 2016 р., тобто в межах строку досудового розслідування.
Задовольняючи клопотання органу слідства про продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою, суд своє рішення обґрунтував наявністю ризиків, які не зменшились і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню слідства та скоїти інші злочини.
Суддею прийнято до уваги дані про особу підозрюваного, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків та місця проживання не має, необхідність проведення запланованих процесуальних заходів для закінчення кримінального провадження та встановлення по справі істини.
Захисник в апеляції просить вказане рішення скасувати та постановити нове, яким обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики нічим не підтверджені. Не наведено вагомих доказів про скоєння саме ОСОБА_10 злочину при обставинах, на які посилається орган слідства.
Вказує на те, що судом дана невірна оцінка даних про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно працевлаштований.
З огляду на те, що по справі виконані всі необхідні процесуальні дії, вважає подальше тримання його під вартою недоцільним.
Захисник в судовому засіданні уточнила апеляційній вимоги та вказала, що оскаржує рішення суду про продовження строку тримання під вартою та просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний підтримав доводи апеляції.
Прокурор заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу без змін.
Під час судових дебатів учасники підтримали такі ж позиції.
Заслухав суддю-доповідача, думки учасників судового процессу, дослідивши та перевіривши надані матеріали разом з доводами апеляції, колегія суддів вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступиних підстав.
Слідчий суддя, розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, повинен керуватись вимогами ст. 199 КПК відповідно до правил, передбачених для розгляду клопотань про застосування запобіжних заходів.
Обговорюючи доводи скарги про відсутність обґрунтованої підозри, нових ризиків, які б унеможливлювали обґрунтованість висновку про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , колегія звертає увагу на те, що представлені матеріали приводять до висновку про наявність такої підозри у вчиненні ним злочину, і більш того, такий обсяг про викриття останнього у скоєнні кримінально-караних дій збільшився. Не можна залишити без уваги, що суд враховуючи тяжкість відповідальності, яка передбачена за його скоєння у вигляді тривалого позбавлення волі, може спонукати останнього ухилитись від слідства і суду, вплинути на відповідних процесуальних осіб з метою уникнути відповідальності за свої кримінально-карані дії.

На думку колегії, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами. В судовому засіданні цей висновок підтвердив слідчий, в провадженні якого знаходиться справа.
В підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину свідчать дані, які містяться в протоколі огляду місця події, в протоколах допиту потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_15 , який вказав на ОСОБА_10 , як на особу, яка вчинила розбійний напад, висновком спеціаліста про встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, вилученими речовими доказами, які зберегли на собі сліди злочину.
Про наявність підозри на даному етапі свідчить і позиція Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Тому доводи захисту про відсутність обгрунтованої підозри спростовані даними, які містяться в матеріалах провадження щодо ОСОБА_10 і не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення.
Сукупність обставин, які ще необхідно встановити і перевірити, за твердженнями органу слідства, унеможливлюють знаходження підозрюваного на волі, оскільки такі обставини пов`язані з проведенням слідчих дій, експертного дослідження, що є необхідним для встановлення істини по справі.
Тому ризики, на які посилається слідчий і прокурор знайшли своє підтвердження. Колегія звертає увагу на те, що вони передбачені ст. 177 КПК.
Безпідставними вважає колегія суддів посилання захисника на те, що судом не враховано дані про особу підозрюваного. Фактичні дані, які містяться в матеріалах справи давали судді підстави на момент прийняття рішення вважати, що той не має стійких соціальних зв*язків та місця проживання.
Враховуючи, що по справі є потерпілий, свідкі, особи яких встановлені, та які надають викривальні покази, ризик незаконного впливу на них з боку підозрюваного є обґрунтованим, тому до нього неможливо обрати інший більш м`який запобіжний захід.
Ризик незаконного впливу на потерпілого і свідків обґрунтовано підтверджується показами свідка ОСОБА_16 , який вказав, що з боку невідомих осіб на нього здійснювався тиск з погрозами застосування фізичного насилля, через те, що останній буде надавати викривальні покази відносно ОСОБА_10 .
З наданих матеріалів вбачається, що розбійний напад вчинено групою осіб не менше чотирьох, особи яких слідством не встановлені, останні перебувають на волі, у зв`язку з чим обґрунтованим є ризики перешкоджання кримінальному провадженню, знищенню доказів та незаконного впливу на свідків.
Сукупність вищенаведених органом слідства і судом першої інстанції доводів приводить колегію суддів до висновку про безпідставність тверджень захисту про відсутність мотивування про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 .
Також колегія погоджується з висновками суду щодо неможливості призначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з тим, що останній вчинив злочин з застосуванням насильства до потерпілої.
Доводи захисту щодо порушення строків досудового розслідування є безпідставними, оскільки останній рахується з моменту пред`явлення особі про підозру, тобто з 13 липня 2016 р. до 10 вересня 2016 р. включно, тобто в даний проміжок часу слідчий звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Колегія вважає, що така сукупність даних, на які послався суд першої інстанції, а також обсяг процесуальних дій, які ще необхідно виконати слідчому, виправдовує подальше тримання ОСОБА_10 під вартою і зміна запобіжного заходу на менш суворий, на думку колегії, є недоцільним.
Таким чином, колегія суддів не знайшла підстав для скасування рішення суду першої інстанції і обрання підозрюваному ОСОБА_10 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляцію захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2016 р. про продовження строку тримання під вартою до 10 вересня 2016 р. щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3