Тростянецький районний суд Сумської області
Справа №1-8/2010 року
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2010 року Тростянецький районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді Жаворонка В.П.

при секретарі Васюхно Г.І.

з участю прокурора Шаповал О.Т.

потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілої- адвоката ОСОБА_2,

захисників адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, 7 березня 1984 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

з середньою освітою, розлученого, не працюючого,

мешкаючого: м.Тростянець, вул.Озерянка,16

Сумської області, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 27 червня 2008 року близько 15 години в м.Тростянець Сумської області по вул.Калініна,1 прибув в дитячий садок «Казка», де знаходився на вихованні його спільний з колишньою дружиною ОСОБА_1 син ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2. Дізнавшись, що ОСОБА_5 намагається забрати дитину з дитсадка раніше часу, встановленого рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 13.09.2006 року, ОСОБА_1 також прибула в дитсадок, де між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 виникла сварка з даного приводу.

Під час сварки, на грунті особистих неприязнених стосунків, ОСОБА_5 став штовхати в роздягальні ОСОБА_1 та з силою притискати її спиною до підвіконня, після чого в приміщенні кабінету завідуючої дитячого садка наніс удар в область попереку спини.

В результаті умисних дій ОСОБА_5, ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів поперекових відростків 1-2-3 поперекових хребців зліва.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 в предявленому йому обвинуваченні в скоєні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, свою вину не визнав. При цьому пояснив, що свою колишню дружину він не бив. 27 червня 2008 року його мати забрала сина ОСОБА_7 з дитячого садка раніше встановленого часу ніж в рішенні виконкому, після чого приїхала до них додому завідуюча дитсадка та забрала сина до дитсадка. Завідуюча пояснила, що їй зателефонувала потерпіла та почала їй погрожувати, що вона не мала права віддавати дитину з дитячого садка раніше часу, який зазначено в рішенні виконкому. Близько 17 години він разом з матірю поїхав в дитсадок, щоб забрати сина. Там він зустрів ОСОБА_1, яка не хотіла віддавати йому сина, мотивуючи тим, що ще немає 17 годин. Коли він взяв дитину на руки, ОСОБА_1 почала хапати його за одяг та сваритися. Він відштовхнув її в сторону плечем і вона при цьому не падала. Потім вони пішли до кабінету завідуючої, де подзвонили в міліцію. Сівши на стільчики в кабінеті завідуючої, ОСОБА_1 раптом кинулася на його матір і почала говорити на неї образливі слова, після чого він схватив ОСОБА_1 за руку. ОСОБА_1 намагалася покинути кабінет, але він став на дверях та не випускав до приїзду працівників міліції.

Однак винність підсудного ОСОБА_5 в скоєному підтверджується поясненнями потерпілої, свідків та матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 27.06.2008 року її колишній чоловік ОСОБА_5 забрав з дитсадка їх спільну дитину ОСОБА_6. Вона зателефонувала в дитсадок та наказала завідуючій, щоб до того, як вона прийде, він був на місці. Прийшовши в дитсадок вона побачила ОСОБА_5 та його матір і свого сина. Потім вони почали сваритися, штовхатися. ОСОБА_5 запропонував піти до кабінету завідуючої і розібратися в даній ситуації. Коли зайшли до кабінету завідуючої ОСОБА_5 став на дверях та сказав, що викличе міліцію. До міліції зателефонувала завідуюча. ОСОБА_5 запропонував їй сісти та стільці та зачекати працівників міліції. Вона сіла на стільці та почала сперечатися з ОСОБА_4 і коли обізвала її «стара карга» почула удар в спину від ОСОБА_5 Через дві хвилини їй зателефонувала матір, вона сказала їй, що її побив ОСОБА_5, тобто наніс удар в область попереку. Через декілька хвилин до кабінету завідуючої зайшла її мати та ще раз зателефонувала до міліції. Коли приїхала міліція, почали зясовувати хто дійсно має забирати дитину. Після чого вона поїхала до райвідділу та написала заяву. В роздягальні ОСОБА_5 хапав її за руку та прижимав до підвіконня, вона відштовхнула його ногою.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 27.06.2008 року близько 15 години до роздягальні залетіла ОСОБА_1 та почала забирати речі хлопчика з шафи. ОСОБА_5 тримав сина на руках. ОСОБА_1 накинулася на колишнього чоловіка з кулаками та почала кричати, вимагати, щоб він віддав їй дитину. ОСОБА_5 відвертався від ударів. Вони попросили, щоб ОСОБА_5 вийшли з роздягальні. Вони почали сходити на сходах, а ОСОБА_5 так і продовжувала кричати та штовхати колишнього чоловіка. Бабуся забирала онука близько 14 години, а повернулися вони до дитсадка після 15 години. Розпорядження вона не читала. Щоб ОСОБА_5 штовхав ОСОБА_1, вона не бачила. Як закінчився конфлікт вона не бачила, скільки часу тривав, не памятає та про що були розмови в роздягальні, також не памятає. До дитсадка ОСОБА_1 прийшла швидкою ходою, з дитсадка також вийшла швидкою ходою.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона працює вихователем в ДНЗ «Казка». 27.06.2008 року після 12 години в групу прийшла ОСОБА_4 та завідуюча, показали їй розпорядження про те, що бабуся може забирати дитину, що було написано в розпорядженні, вона не звернула уваги. Вони підняли дитину з ліжечка, бо дитина спала. Але через деякий час дитину привели знову в групу до дітей. Потім прийшла ОСОБА_1М, та почала забирати дитину. Бійку вона не бачила, бачила коли ОСОБА_1 взяв сина на руки. ОСОБА_1 тримавши сина на руках, намагався відійти від ОСОБА_1, яка кидалася на нього. Вона намагалася забрати дитину, але дитину їй ніхто не віддав, пояснивши, що вони все зясують самі. Під час конфлікту вона перебувала в роздягальні, де були також ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приблизно 5 хвилин. При ній в роздягальні бійки не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що близько 13 години їй зателефонувала донька та повідомила, що онука з дитсадка забрав батько ОСОБА_5, бо повідомив її SMS-повідомлення. Вона запропонувала їй зателефонувати завідуючій та зясувати правду. О 15 годині вона була поблизу школи №2 зателефонувала доньці, в трубку вона почула, що донька плакала і говорила, що її побив ОСОБА_5 Почувши таке вона побігла до дитячого садка до кабінету завідуючої. Зайшовши до кабінету побачила, що дитина сиділа на колінах у її доньки, а ОСОБА_5 держав двері. Донька повідомила, що ОСОБА_5 ударив її по спині. Вона з кабінету завідуючої зателефонувала до райвідділу. Через деякий час приїхав працівник міліції ОСОБА_12 та почав зясовувати, що сталося. Потім вони поїхали до райвідділу, а звідти до лікарні, де її доньку госпіталізували з діагнозом «забій нирок». Потім дали направлення до Сумської обласної лікарні, де донька пролежала 45 днів.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона працює завідуючою дитячим садком «Казка». Не памятає число події, але днем тижня точно була пятниця. Їй зателефонувала ОСОБА_4, потім прийшла забрала онука,показавши рішення виконкому, що вона має забрати дитину. З рішенням виконкому вона детально не знайомилася, на час не звернула уваги. Вона піднялася з бабусею до групи та підняли хлопчика. Потім ОСОБА_4 поїхала з онуком додому. Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_1 та наполягла на тому, щоб доки вона прийде до дитсадка, дитина була на місці. Вона поїхала до ОСОБА_1 та повернула хлопчика до дитсадка. Потім вона почула крики, відкривши двері побачила ОСОБА_1, які прямували до її кабінету. ОСОБА_1 до кабінету зайшла в черевиках на каблуках, рівно, не кульгаючи. Хлопчик знаходився на руках у ОСОБА_5 Згодом почалася сварка. ОСОБА_4 запропонувала викликати міліцію. Потім ОСОБА_1 почала судорожно дихати. В цей час хлопчик з рук батька перейшов до матері, почувши, як мамі стало зле. Коли дитина підійшла до матері та взяла хлопчика на руки. І в цей час у ОСОБА_1 задзвонив телефон. З розмови можна було зрозуміти, що це телефонувала її матір. ОСОБА_1 повідомила матір, що її побив ОСОБА_5 Через декілька хвилин до кабінету зайшла мати ОСОБА_1 Знову почалася сварка. Їй стало неприємно та вона вийшла з кабінету та знову зателефонувала до райвідділу. Коли працівники міліції приїхали, пішли до її кабінету. На її очах ОСОБА_5 не бив потерпілу. З дитячого садка ОСОБА_1 вийшла впевненою ходою, тримаючи хлопчика за руку.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що в той день вона прийшла до дитячого садка забирати свою племінницю. Зайшовши до приміщення побачила ОСОБА_5 та його матір. Потім через деякий час прийшла ОСОБА_1 Вони почали сперечатися. ОСОБА_1 взяв дитину на руки, ОСОБА_1 почала забирати дитину в ОСОБА_5 Почали штовхатися. Потім вона забрала дитину в ОСОБА_5 та відвела до завідуючої. ОСОБА_1 була в агресивному стані, а ОСОБА_5 спокійний спочатку, а потім схвильованим. ОСОБА_5 відштовхнув однією рукою ОСОБА_5 та не хотів віддавати дитину. В роздягальні вихователя не було, двері були зачинені тому, цього ніхто не бачив. Помічник вихователя була в групі, цього конфлікту не бачила.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює вихователем ДНЗ «Ромашка. В той день, на протязі дня вона часто бачила ОСОБА_1, яка почувала себе нормально, ні на що не скаржилася. Через декілька днів вона почула, що ОСОБА_1 на лікарняному.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона працює музичним керівником ДНЗ «Ромашка». Того дня вона зустрічалася з ОСОБА_1, яка ні на що не скаржилася, була цілком здорова. На кінець дня ОСОБА_1 була схвильована тим, що дитину з дитсадка забрав батько дитини без її дозволу.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що він працює лікарем Тростянецької ЦРЛ. Перший діагноз ставив він. ОСОБА_1 говорила, що її побив чоловік. Діагноз був забій нирок та поясниці, синців на тілі потерпілої не було.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем Тростянецької ЦРЛ. Діагноз у потерпілої був забій поясниці. Для підтвердження діагнозу видали ОСОБА_1 направлення до обласної лікарні. Спочатку ОСОБА_1 перебувала у травматології, а потім її перевели до хірургії. ОСОБА_1 могла ходити самостійно. Перелом відростків у ОСОБА_1 став внаслідок травми. При такому діагнозі біль відчувається одразу після отримання травми.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що до райвідділу надійшло повідомлення з дитсадка про скоєння порушення, так як він був представником кримінальної міліції у справах неповнолітніх, то виїхав на виклик. В дитсадку був присутній ОСОБА_5 і ОСОБА_1М, хтось із вихователів. Його повідомили, що в подружжя ОСОБА_1 виникла сварка через те, хто з них має забирати дитину з дитсадка. ОСОБА_1 плакала, сказала, що її побив ОСОБА_5 ОСОБА_1 говорила, що її вдарив ОСОБА_1 Ю,В., але як саме він вже не памятає. На той момент, як він прийшов до дитсадка, ОСОБА_1 вже не конфліктували. З дитсадка ОСОБА_1М, виходила самостійно, без чиєїсь допомоги. До райвідділу добиралися окремо. ОСОБА_1 написала заяву, дала пояснення і бажала звернутися до судмедексперта. Він все зафіксував в протоколі, відібрав пояснення від ОСОБА_5, який заперечував факт побиття ОСОБА_1, а вона наполягала на цього факті.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 пояснив, що він проводив огляд потерпілої ОСОБА_1 на підставі направлення Сумської обласної лікарні та компютерної томографії. Дату звернення потерпілої не памятає. На тілі ОСОБА_1 були синці. Тілесні ушкодження заподіяні ударами, кровопідтік на двох плечах. На підставі рентгену встановлені переломи. ОСОБА_1 не могла ходити, він піднімався до неї в травматологію.

Крім пояснень потерпілої та свідків, вина підсудного ОСОБА_5 в скоєному підтверджується також матеріалами справи:

- протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8 (а.с.46,48-51,77,80);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілої ОСОБА_1 від 14.11.2008 року (а.с.68-70);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілої ОСОБА_1 та з участю судово-медичного експерта від 28.04.2009 року (а.с.104-106);

- висновком судово-медичного експерта №199 від 22.08.2008 року, згідно якого у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді переломів поперекових відростків 1-2-3 поперекових хребців зліва, що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с.59-60);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №130 від 26.12.2008 року, згідно якого у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді переломів поперекових відростків 1-2-3 поперекових хребців зліва, що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, та не виключається можливість їх утворення в результаті удару кулаком чи ногою (а.с.90-93) та іншими матеріалами справи (а.с.9,18).

Проаналізувавши всі докази по справі, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_5 в скоєні злочину доказана і його дії суд кваліфікує по ст.122 ч.1 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя та не потягло наслідків, передбачених ст.121 КК України але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Невизнання підсудним ОСОБА_5 своєї вини суд розцінює як спробу помякшити покарання.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його особу, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину, тяжких наслідків від злочину не наступило, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням до нього покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, згідно ст.75 КК України, поклавши на підставі ст.76 КК України на нього обовязок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Окрім цього, враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до трьох років, має неповнолітнього сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, тому на нього поширюється дія п.в ст.1 Закону України Про амністію від 12.12.2008 року, а тому суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності, закривши кримінальну справу, в звязку з амністією.

По справі заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_1, в якому вона просила стягнути з підсудного ОСОБА_5 матеріальну шкоду 609,72 грн., матеріальну шкоду, спричинену втратою заробітку 530,86 грн., моральну шкоду 10 000 грн., понесені нею судові витрати. Суд вважає, що позов повністю доведений, а тому підлягає задоволенню. Матеріальна шкода підлягає задоволенню на суму 1140 грн.58 коп., яка складається з вартості ліків, придбаних ОСОБА_1 на лікування в сумі 609,72 грн., а також з втраченого заробітку в сумі 530,86 грн. Моральна шкода підлягає частковому задоволенню на суму 5 000 грн., оскільки дійсно потерпілій ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, яка виразилася в частковій втраті здоровя, яке повністю відновити неможливо; вона тривалий час зазнала фізичного болю; замість того, щоб задовольняти свої матеріально-побутові потреби, вона та її сімя змушені були шукати гроші на лікування, але заявлений розмір моральної шкоди суд вважає завищеним.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і за цим законом призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Іспитовий строк рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обовязок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вищезазначені органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Застосувати до ОСОБА_5 п.в ст.1 Закону України Про амністію від 12.12.2008 року, закривши кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за ст.122 ч.1 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, в звязку з амністією.

Запобіжний захід підписку про невиїзд відмінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1140 (одна тисяча сто сорок) грн.58 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 (пять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд протягом 15 діб з часу проголошення.

Суддя Жаворонок В.П.