АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/32/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією директора ТОВ «Компані «Плазма» на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року клопотання старшого слідчого другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000134 від 20 червня 2014 року, за ч.3 ст. 212 КК України - задоволено частково.

Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції: 14.12.2015 старший слідчий слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області майор податкової міліції ОСОБА_7 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , яким просив накласти арешт на зазначене в клопотанні ' майно підприємства ТОВ «Компані «Плазма», стовідсоткова частка у статутному капіталі якого, відповідно до установчих документів підприємства, належить підозрюваному ОСОБА_8 , а саме: автомобілі ГАЗ 33021 ЗНГ (1999), бежевий, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ДНЗ - НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 від 26.06.2009 р. та SKODA SUPER В (2013), білий, двигун № НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , ДНЗ - НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 від 30.04.2013 р. З метою забезпечення арешту та збереження майна, просив клопотання розглянути без участі службових осіб ТОВ «Компані «Плазма».

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000134 від 20.06.2014.

Директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_8 , маючи умисел на ухилення від сплати податку на прибуток підприємства, всупереч вимог п. 138.2 ст.138, п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, у IV кварталі 2014 року відніс до складу валових витрат підприємства втрати з придбання обладнання, послуг з ремонту твердопаливного котла, технічного обслуговування водоохолоджуючих установок для поліграфічних ліній, дослідження ринку сульфату натрію, дослідження ринку харчової соди від ТОВ «Сейв тайм», ТОВ «Інвест консалт компані».

Таким чином, директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_8 умисно завищив валові витрати ТОВ «Компані «Плазма», що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 1 893 002,85 грн. за 2014 рік, та як наслідок ненадходження вказаної суми податку на прибуток до бюджету.

Крім того, директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_8 , маючи єдиний умисел на ухилення упродовж 2014-2015 років очолюваного ним ТОВ «Компані «Плазма» від сплати податків, всупереч вимог п. 198.6 ст.198, п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, у жовтні 2014 року, листопаді 2014 року, грудні 2014 року, січні 2015 року, відніс до складу податкового кредиту з податку на додану вартість очолюваного ним підприємства придбання обладнання, послуг з ремонту твердопаливного 4 котла, технічного обслуговування водоохолоджуючих установок для поліграфічних ліній, дослідження ринку сульфату натрію, дослідження ринку харчової соди від ТОВ «Сейв тайм», ТОВ «Інвест консалт компані», у жовтні 2014 року на суму ПДВ 479 392,00 грн, у листопаді 2014 року на суму ПДВ 421 064,00 грн., у грудні 2014 року на суму 1 202 880,00 грн., у січні 2015 року на суму ПДВ 163 165,00 грн.

Таким чином, директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_9 умисно завищив податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 2 266 501,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на 2 266 501,00 грн., та як наслідок ненадходження вказаної суми податку до бюджету.

Враховуючи викладене, директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_9 в період часу з 01.09.2014 по 01.03.2015, умисно ухилився від сплати до бюджету податку на прибуток підприємства в сумі 1 893 002,85 грн. та податку на додану вартість в сумі 2 266 501,00 грн., а всього на загальну суму 4 159 503,85 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Підозрюваному ОСОБА_9 , 07.12.2015 р. вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212, КК України.

Санкцією ч. З ст. 212 Кримінального кодексу України, яку інкриміновано підозрюваному ОСОБА_9 , передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

Підприємству ТОВ «Компані «Плазма», стовідсоткова частка у статутному капіталі якого, відповідно до установчих документів підприємства, належить підозрюваному ОСОБА_9 , на праві власності належить:

- автомобіль ГАЗ 33021 ЗНГ (1999), бежевий, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ДНЗ - НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 від 26.06.2009 p.;

автомобіль SKODA SUPER В (2013), білий, двигун № НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , ДНЗ - НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 від 30.04.2013 р.

З метою відшкодування збитків завданих державі внаслідок злочинної діяльності підозрюваного ОСОБА_9 , виникла необхідність у накладенні арешту на автомобілі ГАЗ 33021 ЗНГ (1999), бежевий, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ДНЗ - НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 від 26.06.2009 р. та SKODA SUPER В (2013), білий, двигун № НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , ДНЗ - НОМЕР_7 , свідоцтво СА0934239 від 30.04.2013 p., які на праві приватної власності належать ТОВ «Компані «Плазма».

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Власник майна директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_9 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив.

Згідно Рапорту старшого слідчого слідчого Управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_7 від 15.12.2015 вбачається, що ним 14.12.2015 здійснено декілька дзвінків на робочий телефон ТОВ «Компані «Плазма», але по телефону ніхто не відповідав. Здійснено виїзд за адресою мешкання ОСОБА_10 , але двері квартири ніхто не відчинив. 15.12.2015 адвокату ОСОБА_10 - ОСОБА_11 в телефонному режимі повідомлено про необхідність прибуття у зазначене судове засідання на що ОСОБА_11 повідомив, що він не може

з`явитися , оскільки перебуває на семінарі.

Неприбуття в судове засідання власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого та дослідивши надані докази, встановив, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 20.06.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судці Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2015 клопотання старшого слідчого другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ч майора податкової міліції ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000134 від 20 червня 2014 року, за ч.3 ст. 212 КК України, - повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Вказану ухвалу отримано прокурором 14.12.2015 р. о 12-40 год.

14.12.2015 клопотання старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0000134 від 20.06.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України подано до суду.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. З ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь- яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. З ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

У відповідності до ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

07.12.2015 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України - умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, яка зобов"язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів в особливо великих розмірах.

Покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним за ч. З ст. 212 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно наданих матеріалів, на теперішній час стороною обвинувачення доведено та підтверджено документально в межах даного кримінального провадження, що підприємству ТОВ «Компані «Плазма», стовідсоткова частка у статутному капіталі якого, відповідно до установчих документів підприємства, належить підозрюваному ОСОБА_9 , на праві власності належить:

- автомобіль ГАЗ 33021 ЗНГ (1999), бежевий, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ДНЗ - НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 від 26.06.2009 p.;

автомобіль SKODA SUPER В (2013), білий, двигун № НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , ДНЗ - НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 від 30.04.2013 р.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказані вище автомобілі, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, накладення арешту на вказане у клопотанні майно забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. З ст. 212 КК України.

Крім того, дійсно, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Застосовуючи захід забезпечення у виді арешту майна при вирішенні даного питання, слідчим суддею враховані правові підстави для такого арешту, про які зазначено вище, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення ч.З ст.212 КК України, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль ГАЗ 33021 ЗНГ (1999), бежевий, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ДНЗ - НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 від 26.06.2009 р. та автомобіль SKODA SUPER В (2013), білий, двигун № НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , ДНЗ - НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 від 30.04.2013 p., які належать ТОВ «Компані «Плазма», адреса: м. Харків, проспект Ак. Курчатова 12 кв.132, шляхом заборони їх відчуження, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

В апеляційній скарзі на зазначену ухвалу директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_8 просить дослідити в повному обсязі докази, якими слідчий обгрунтовує своє клопотання, скасувати ухвалу про арешт майна ТОВ «Компані «Плазма» та постановити нову ухвалу, якою відмовити старшому слідчому СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання про арешт майна ТОВ «Компані «Плазма» у повному обсязі.

Крім цього апелянт просить поновити йому процесуальний строк на оскарження зазначеної ухвали слідчого судді. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, ОСОБА_8 посилається на те, що 11 грудня 2015 року слідчим суддею клопотання слідчого буле розглянуто за відсутності власника майна, 18 грудня 2015 року слідчий передав ТОВ «Компані «Плазма» копію ухвали, а 24 грудня 2015 року ТОВ «Компані «Плаза» звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про скасування арешту на майно, яке було розглянуто 28 грудня 2015 року.

За таких обставин колегія суддів задовольняє клопотання ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що на його думку ухвала слідчого судді є необгрунтована та незаконна і винесена в порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірно розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Санкція ч. 3 ст. 212 КК України, за якою пред`явлено ОСОБА_8 підозру, передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

З матеріалів, доданих до клопотання слідчим, слідує, що ОСОБА_8 є директором ТОВ «Компані «Плазма» і стовідсоткова частка у статутному капіталі ТОВ«Компані «Плазма» відповідно до установчих документів, належить саме ОСОБА_8 .

Таким чином, слідчим суддею, на думку судової колегії, обґрунтовано накладено арешт на майно саме з метою забезпечення конфіскації майна.

У відповідності до вимог ст. ст. 131, 132 КПК України, що регламентують заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Клопотання директора ТОВ « Компані «Плазма» ОСОБА_8 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року по справі № 640/15110/15-к задовольнити поновивши йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Компані « Плазма» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 12. 2015 року щодо накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 33021 ЗНГ- 1999 року випуску та автомобіль марки SKODA SVPERB 2013 року випуску що належать ТОВ « Компані « Плазма» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: