Апеляційний суд Черкаської області
Справа№ 10-319/2010 Головуючий но 1 інстанції
Категорія ст. ст. 165 ОСОБА_1
ч.2, 347 ч. 2 п. 3; 380 Доповідач в апеляційній інстанції
ч. 1 КПК України ОСОБА_2
УХВАЛА IМЕНЕМ УКРАЇНИ

"7" вересня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області i в складі:

головуючого-судді Лігвінцева В.М.

суддів Кекуха В.Ф., Євтушенка В.Г.

за участю прокурора Радченка Ю.B.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiсті Черкаси в порядку апеляції матеріали за апеляцією помічника прокурора Черкаського району Вовк А.З. на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2010 року, якою відмовлено в обранні запобіжного заходу ( невідомо якого саме і кому відмовлено) відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця i жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не одруженого, непрацюючого, не судимого в силу п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України,

внаслідок чого останнього було звільнено з-під варти, -

в с т a н овила:

Згідно наявних матеріалів, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох епізодів крадіжки i замаху на крадіжку з квартири № 1 2 гр. ОСОБА_4 по вул. 30 років Перемоги в будинку № 80 в с. Будище Черкаського району Черкаської області що мало місце ще 7.04.2004 року та 14.05.2004 року за попередньою змовою з іншими співучасниками, повторно, з проникненням у житло цієї потерпілої i на значну суму викраденого в неї майна. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15. ч. 3 ст. 185 КК України (о/п - а. с 21;1).

Порушені слідчим СВ Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області 28.04.2004 року ( о/п - а. с. 4) та 15.05.2004 року (о/п - а. с. 6) кримінальні справи спочатку щодо невідомих ociб по факту, а потім відносно i ОСОБА_3 були обєднані в одне провадження під єдиним номером НОМЕР_1 ( о/п - а. с. 5).

20.05.2004 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого за ч. 3 ст. 185: ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України ( о/п а. с. 21), тоді ж його було допитано в цій якості : ОСОБА_3 винним себе визнав повністю i дав викриваючі показання ( о/п - а. с. 23 - 23 зв.). Після чого він перестав з'являтися на виклики слідчого і змінив місце свого знаходження, через що постановою від 15.07.2004 року ОСОБА_3 було оголошено в розшук (о/п - а. с. 24); 30.07.2004 року з кримінальної справи № НОМЕР_1 були виділені матеріали в окреме провадження відносно нього за № НОМЕР_2 (о/п - а. с. 7) i досудове слідство зупинено на підставі п. 1 ст. 206 КПК України.

Тільки 20.07.2010 року, тобто майже через шість років, ОСОБА_3 було розшуканоi затримано, а досудове слідство по cправі відновлено. Ніяких заперечень проти цього він не виказував, хоча допитаний в якості обвинуваченого 21.07.2010 року ОСОБА_3 поводив себе менш щиро i визнавав себе винним лише частково.

Незважаючи на все це, суд першої інстанції своїм рішенням від 22.07.2010 року відмовив фактично органу досудового слідства в обранні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою з мотивів того, що згідно пояснень обвинуваченого, його матері та співмешканки в суді він на цей раз не має бажання ухилятися від слідства i суду, виїхав у 2004 році за межі м. Черкаси через сплив тяжких сімейних i життєвих обставин, а зараз має постійне місце проживания, надійну сім'ю, в т. ч. вагітну дружину, неповнолітнього сина, хвору матір, благополуччям яких він повинен опікуватись, а сам він характеризується виключно позитивно. Цього, на думку суду, достатньо для забезпечення належної процесуалъної поведінки ОСОБА_3 під час досудового слідства по його кримінальній справі. Самостійне рішення про інший запобіжний захід щодо цього обвинуваченого судом не приймалося (постанова, друк. текст -о/ 34).

Вівся протокол судового засідання ( о/п - а. с. 32-33 ), згідно якого після допиту свідків право на заключне слово, окрім обвинуваченого ОСОБА_3, іншим учасникам процесу надано не було.

Тому в апеляції прокурора - учасника судового розгляду i доповненнях донеї, якi надійшли безпосередньо до апеляційного суду області ( вх. № 10-6796 від 23.07.10 р.; вх. №10-7252 від 10.08.2010 р.) йдеться про необхідність скасування постанови суду, як незаконної i необгрунтованої, з направлениям матеріалів на новий судовий розгляд до місцевого суду.

Терміново витребувані матеріали окремого судового провадження за № 4-80/10 надійшли 28.07.10 року i були призначені до розгляду з урахуванням поточної завантаженості судді, на 10.08.2010 року ( ч. 1 ст. 382 КПК ), який не відбувся через неявку ОСОБА_3 з одночасним надходженням від нього письмової заяви з викладенням причин неявки, які є поважними, i проханням перенести розгляд матеріалів на іншу дату (вх. № 10-7295 від 10.08.10 р. ). Зважуючи на це i довідку, яка в підтвердження цього надійшла з місцевого суду ( вх. № 10-6943 від 29.07.2010 р. ), розгляд матеріалів було перенесено на 7.09.2010 року, коли повторна неявка обвинуваченого вже не визнана обставиною, яка може бути перепоною для розгляду апеляції у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію свого колеги і просив її задовольнити, скасувавши рішення місцевого суду ; перев1ривши матеріали справи, в т. ч. додатково надані прокурором у вигляді ксерокопій окремих її документів, які додаються, а також доводи апеляції прокурора, колегія суддів вбачає підстави для задоволення останньої через наступне.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання за цей тяжкий злочин (ч.4 ст. 12 КК України) тільки у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі.

ОСОБА_3, i це вiн визнає сам, вчинив два епізоди такої крадіжки. Раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності : 2.04.2003 року був судимий за ч. 2ст. 307, 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з випробуванням на період однорічного іспитового строку ( о/п - а. с. 26 ). а через декілька днів по закінченні якого знову став вчиняти умисні, корисливі i тяжкі злочини. 3гідно довідки з ЧОНД від 27.05.2004 року Жупі нас Г.В. проявляв ознаки i лікувався з приводу опійної залежності ( о/п - а. с. 25).

По даній cnpaвi ОСОБА_3 порушив умови підписки про невиїзд, зник від слідства і з 15.07.2004 року по 20.07.2010 року, тобто протягом майже шести років, переховувався i перебував у розшуку.

За таких обставин можна з достатньою вірогідністю прогнозувати, що перебуваючи на волі під тягарем такого тяжкого обвинувачення i можливості бути засудженим на цей раз тільки до реального позбавлення волі i доволі на значний термін. ОСОБА_3 не буде сидіти вдома в колі своїх рідних та близьких ( на чому фактично базується рішення суду першої інстанції), пасивно чекаючи настання такої своєї долі, а буде намагатися у любий споci6 зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне. В тому числі шляхом переховування від слідства i суду, що вже було в його біографії по даній справі. За цей час ОСОБА_3 змінив i своє ставлення до скоєного, визнаючи себе винним лише частково i магаючись принизити свою роль у вчиненні крадіжок за рахунок іншого співучасника ОСОБА_5

Зазначене вказує не тільки на чималу супільну небезпечність скоєного ОСОБА_3, але й на нього самого, як особи.

3 оглядом на це суд першої інстанції явно переоцінив позитивні дані з останніх фактеристик щодо особи ОСОБА_3, обставин сімейного плану, довірився його поясненням в суді про щирість каяття i бажання допомагати слідству. через що виніс непереконливе, суперечливе i необгрунтоване рішення щодо міри запобіжного заходу цій особі ( відмовивши в обранні по суті будь-якого запобіжного заходу, згідно резолютивної частини своєї постанови ), яке не може залишатися в силі i підлягає скасуванню.

Судом, згідно змісту протоколу судового засідання, допущені й інші суттєві порушення вимог чинного КПК, які також впливають на сутність прийнятого ним рішення.

ОСОБА_3 було затримано 20.07.2010 року, з поданням про обрання цьому обвинуваченому запобіжного заходу у вигдяді тримання під вартою слідчий звернувся до суду 22.07.2010 року, в цей же день за рішенням місцевого суду обвинувачений був звільнений з-під варти i перебуває в такому стані до сих пір, тобто майже 1,5 місяці. Після скасування постанови суду матеріали за поданням щодо ОСОБА_3 ще певний час перебуватимуть на повторному розгляді в cyді першої інстанції. Цього, на думку колегії суддів, достатньо обвинуваченому для вирішення його особистих питань, вказаних ним у заяві від 10.08.2010 року, i підготовки для захисту у законний cnoci6 власних інтересів у даній кримінальній справі.

Тому, на підставі наведеного i керуючись ст.ст. 365, 366 ч. 2, 369-370, 374, 382, 377 КПК України, колегія суддів, -

у хвалила:

Апеляцію помічника прокурора Черкаського району Черкаської області ОСОБА_6 -задовольнити.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22 линия 2010 року, якою 6уло «відмовлено у обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_3» - скасувати.

Mатеріали направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому його складі.

Головуючий

Судді