Справа № 372/5057/15-к
Провадження № 1-кп-15/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001071 від 21.09.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трипілля, Обухівського району, Київської області, українець, громадянин України, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз 07.12.2000 року Обухівський районним судом Київської області за ст. 94 КК України до 14 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Цибулів, Монастирищенського району, Черкаської області, українець, громадянин України, не одружений, працюючого кінологом, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 04.07.2014 року Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
21.09.2015 року упродовж ночі, а саме з 00 год. 30 хв. до 06 год. 00 хв. ОСОБА_8 із ОСОБА_9 познайомились у кафе-барі «Уют», розташованому по вул. Київській у м. Обухові Київської області, та вживали спиртні напої, після чого, близько 07 год. 45 хв., знаходячись на тротуарній доріжці, що навпроти будинку № 15 по вул. Каштановій у м. Обухові, зустріли ОСОБА_5 (потерпілого), який рухався в напрямку Обухівської районної лікарні. В подальшому, з метою особистого збагачення, маючи корисливі мотиви та злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_8 обхватив ОСОБА_5 рукою за шию, притиснувши останнього на декілька секунд до свого тіла, та зірвав із останнього ланцюжок із золота 585 проби, вагою 28,33 гр., вартістю 20749,05 грн. Водночас з цими подіями ОСОБА_9 перебував поряд зі своїм знайомим та потерпілим та тримав його за праву руку, на якій знаходився годинник марки «CITIZEN», модель EKO-DRIVE CTZ-B6796, вартістю 1125,00 грн., після чого обвинувачений ОСОБА_8 із зірваним ланцюжком побіг з місця скоєння кримінального правопорушення в напрямку лісу, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 20749,05 грн. При цьому обвинувачений ОСОБА_9 деякий час залишився на місці та тримав у руках годинник потерпілого, після чого залишив місце події.

Потерпілим у справі заявлений цивільний позов про відшкодування 46397 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, цивільний позов визнав частково (в частині майнової шкоди) та пояснив, що 21 вересня 2015 року він відпочивав в кафе «Уют», де й познайомився з ОСОБА_9 , разом випивали та обговорювали питання, пов`язане із відсутністю в обох грошей. Додому пішли вранці, грошей не було, тому ОСОБА_9 запропонував закласти його ланцюжок в ломбард. Виникла ідея з когось зняти ланцюжок та здати його у ломбард. По дорозі вони побачили як їм на зустріч йшов потерпілий ОСОБА_5 . ОСОБА_8 зачепив його, прихватив рукою за шию, зірвав ланцюжок та побіг в сторону лісу. Коли виходив із лісу на дорогу його зупинили працівники поліції, але ланцюжка при ньому вже не було, куди він подівся не знає. Як це сталося не зміг пояснити, оскільки в той час він був п`яний.

У скоєному щиро кається, запевнив суд у відсутності намірів вчиняти кримінальні правопорушення в подальшому та просив не призначати суворе покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав, цивільний позов також не визнав та пояснив, що 21 вересня 2015 року він відпочивав в кафе «Уют», де й познайомився з ОСОБА_8 , в той вечір в нього зник телефон та 100 гривень, коли кафе закрилось вони вирішили йти додому та по дорозі закласти в ломбард його срібний ланцюжок, щоб доїхати до дому. Вони разом пішли в сторону лісу. Оскільки йому стало погано, він відійшов в сторону до кущів, а коли повернувся - то побачив як ОСОБА_8 кудись побіг, а за ним намагався побігти інший чоловік - потерпілий ОСОБА_5 . На піску він побачив годинник, підняв його, крикнув потерпілому та запитав чи це не він загубив годинника. Після чого залишив годинник на тому ж місці та пішов сам до ломбарду. Також додав, що він був п`яний. Але пам`ятав, що має непогашену судимість, тому намірів на вчинення злочину у нього не було. Крім того, він компенсував потерпілому частину витрат, які останній поніс в результаті цього злочину. Посилався також на свідків (працівників поліції), які того ранку бачили його та спілкувались із ним.

Допитаний потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 21 вересня 2015 року вийшов з дому на роботу в напрямку лікарні, поблизу будинку АДРЕСА_3 він побачив двох незнайомих йому хлопців, один з яких, а саме ОСОБА_8 схопив його за руку, потім за шию, зірвав з нього золотий ланцюжок, коли він до нього кинувся, ОСОБА_8 вдарив його та побіг, ОСОБА_9 весь час стояв поряд. Після всього він викликав поліцію. Потерпілий підтвердив той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 частково відшкодував йому збитки, тому цивільний позов він підтримав лише щодо ОСОБА_8 та просив його задовольнити і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 50000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 46397 грн., щодо призначення покарання потерпілий поклався на розсуд суду. Також зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_9 не має.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пояснили, що на момент події працювали поліцейськими, 21 вересня 2015 року були на чергуванні. Близько 07 год. 00 хв. надійшло повідомлення, що з потерпілого зірвали ланцюжок та годинник дві особи. Коли приїхали на місце події побачили потерпілого ОСОБА_5 , який розповів, що на нього напали двоє та зняли з нього золотий ланцюжок та годинник. Потерпілий сів до патрульного автомобіля та вони поїхали шукати цих осіб. Біля лісу побачили ОСОБА_8 , якого впізнав потерпілий, зупинили його та попросили дістати все із кишень. Ця особа була в стані алкогольного сп`яніння та зазначених потерпілим речей у нього не було. Після цього із ломбарду надійшла інформація про чоловіка, який намагався здати свій срібний ланцюжок. Патруль направився туди і на зупинці біля ломбарду побачили ОСОБА_9 , якого до цього моменту вже бачили також за описом потерпілого. Виявилось, що ОСОБА_9 намагався здати свій срібний ланцюжок, інших речей в нього не було.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона дружина потерпілого, 21 вересня 2015 року її чоловік повідомив, що на нього напали двоє чоловіків та зірвали золотий ланцюжок та годинник. Більше їй нічого не відомо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (окрім його зізнання) також підтверджується поданими суду та дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 21 вересня 2015 року, фототаблицею до протоколу, де зображено місце події (т.1 а.с.180-183);

- протоколом допиту потерпілого від 21.09.2015 року (т. 1 а.с.187-189);

- протоколом додаткового допиту потерпілого від 27.09.2015 року (т. 1 а.с.192-193);

- протоколом допиту підозрюваного від 22.09.2015 року (т. 1 а.с. 210-213);

- протоколом додаткового допиту підозрюваного від 29.10.2015 року (т. 1 а.с. 215-217);

- протоколом допиту свідка від 22.09.2015 року (т. 2 а.с. 8-12);

- протоколом допиту підозрюваного від 11.11.2015 року (т. 2 а.с. 21-24);

- протоколом огляду місця події від 23 вересня 2015 року (т.2 а.с.59-60);

- протоколом перегляду відеозапису, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_8 вказує на обставини пограбування потерпілого ОСОБА_5 ( т.2 а.с.61-63);

- речовими доказами : DVD-R дисками з відеозаписом слідчих дій від 22.10.2015 року, 29.10.2015 року, та 10.11.2015 року та DVD-R диском із записом слідчого експерименту від 22.09.2015 року та відеозаписом з камери зовнішнього спостереження (які були досліджені під час судового розгляду).

Аналіз свідчень обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого (які також були отримані під час додаткового повторного допиту в судовому засіданні), свідків в суді, зважаючи в кожному випадку на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого та його захисника в частині заперечення причетності до інкримінованого правопорушення логічними та обґрунтованими. Оскільки, як встановлено судом, активні дії, спрямовані на насильство проти потерпілого та заволодіння його майном, були лише у обвинуваченого ОСОБА_8 .

На думку суду, під час судового розгляду стороною обвинувачення не представлено достатніх та переконливих даних, які б підтверджувались належними і допустимими доказами, з яких би вбачалось вчинення ОСОБА_9 умисного злочину (активних дій) по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 , а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. А відповідні твердження сторони обвинувачення у обвинувальному акті не узгоджуються із зібраними по справі допустимими доказами.

Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого, тому відкидає докази обвинувачення ОСОБА_9 щодо діянь, кваліфікованих за ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене вище, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України недоведеною.

За таких обставин, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України ОСОБА_9 підлягає виправданню, оскільки під час судового розгляду не доведено, що в його діяннях є склад кримінального правопорушення, а саме ч. 2 ст. 186 КК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд прийшов до висновку, що його вина у вчиненні інкримінованого злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, а умисні дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Однак, щодо такої кваліфікуючої ознаки, як попередня змова групи осіб, суд не вбачає підстав для її застосування.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 згідно із ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А тому суд, враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, посередню характеристику з місця проживання обвинуваченого, часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілому обвинуваченим ОСОБА_9 , думку потерпілого який просив призначити покарання на розсуд суду та інші обставини (зокрема наявність судимостей), суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі. Суд вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Підстав для за застосування статетй 69, 75 КК України, суд не вбачає.

При вирішенні цивільного позову, суд враховує обставини справи та заяву самого потерпілого щодо часткової компенсації йому збитків обвинуваченим ОСОБА_9 , та вважає, що вимоги потерпілого ОСОБА_5 майнового характеру підлягають частковому задоволенню в межах, доведених під час розгляду справи належними та допустимими доказами (тобто в розмірі, визначеному висновком експерта № 5-05/424 від 26.10.2015 року). Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд, виходить з положень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року і враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього та належного йому майна, втраті душевного спокою та вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Оцінюючи розмір моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості та вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 5 тис. грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 5-05/424 від 26.10.2015 року в розмірі 368 гривень 28 копійок стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Час відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 в відшкодування майнової шкоди 21 874 (двадцять одну тисячу вісімсот сімдесят чотири) грн. 05 коп. та моральної шкоди 5 000 (десять тисяч грн.) 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 386 гривень 28 копійок.

ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні: ксерокопія фіскального чеку, ксерокопія першої та останньої сторінки інструкції по користуванню до викраденого годинника, ксерокопія бірки до ланцюжка, три DVD-R диски - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

СуддяОСОБА_1