АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/778/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/20/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, раніше судимого:
- 15 липня 2010 року Заліщицьким районним судом за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі;
- 20 серпня 2013 року Заліщицьким районним судом за ч.2 ст.185, ст.ст.71,72,81 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі;
- 18 грудня 2013 року Заліщицьким районним за ч.3 ст.185 із застосуванням ст.69, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до одного року чотирьох місяців позбавлення волі;
визнано винуватим за ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців.
Питання щодо речових доказів вирішено.
Згідно вироку, ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, визнаний винуватим у тому, він з метою повторного викрадення чужого майна, в період з 30 квітня 2015 року по 02 травня 2015 року, в темну пору доби, проник у кабінет штабу національного спротиву Заліщицького району та громадської організації Самооборона Заліщицького району, розташованому в будинку за адресою м.Заліщики, вул. Маковея,47 Тернопільської області, де діючи умисно, за допомогою лома цвяхотяга, шляхом віджиму відчинив двері сейфу, звідки викрав гроші у сумі 24871 гривні, після чого з викраденими грошима зник з місця події, чим заподіяв цій організації матеріальні збитки на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати оскаржуваний вирок, мотивуючи тим, що інкримінованого йому злочину він не вчиняв. Стверджує, що факт вчинення даної крадіжки іншими особами зафіксований на відеозаписі камер спостереження 2 год. 2 травня 2015 року, а він у цей час перебував вдома у ОСОБА_8 , що останній підтвердив в суді. Вказує також, що на сейфі його відбитки пальців відсутні, натомість містяться відбитки невстановленої особи. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги його пояснення про те, що виявлене у нього знаряддя злочину (лом-цвяхотяг зі слідами фарби з сейфа) він знайшов на вулиці.
Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, прокурора, який підтримав відкликання апеляційної скарги сторони обвинувачення і просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення,
враховуючи, що обвинувачений, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду його апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив і клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляв,
перевіривши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів з`ясувала наступне.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджуються зібраними у матеріалах кримінального провадження доказами, які судом належно досліджені та оцінені і якими повністю спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Так, з показань свідка ОСОБА_9 , голови штабу національного спротиву Заліщицького району, слідує, що зранку 2 травня 2015 року він виявив виламані двері в офісі цього штабу, а з сейфу, дверцята якого також були виламані, викрадено було більше 24 тисяч гривень, зібраних штабом для потреб воїнів АТО.
Показання вказаного свідка в суді узгоджуються з поданою ним 2 травня 2015 року заявою, де він просить притягнути до відповідальності осіб, які в період з 30 квітня по 02 травня 2015 року викрали 24871 гривню з приміщення штабу, і даними протоколу огляду місця події від 02 травня 2015 року, в ході якого встановлено, що вхідні двері в будинок по АДРЕСА_2 та в розташований у цьому будинку офіс штабу національного спротиву Заліщицького району пошкоджені, а сейф, що знаходився у цьому офісі, відчинений і в ньому деформований замок та наявні сліди віджиму дверки. Також, під час огляду вилучені сліди пальців рук та рукавиць.
З матеріалів провадження вбачається, що частину викрадених коштів у той же день було виявлено у ОСОБА_7 , що підтверджується відповідними протоколами слідчих дій, під час яких в присутності понятих вилучено: в урні для сміття біля Заліщицького райвідділу міліції, гроші в сумі 158 гривень, які згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису камери спостереження Заліщицького райвідділу міліції в той день о 11 год. 26 хв. викинув ОСОБА_7 ; гроші в сумі 4961 грн., які ОСОБА_7 видав працівникам міліції; гроші в сумі 3000 гривень, які були викинуті на вулиці поблизу будинку ОСОБА_7 (а.с.71,74,77-79,86-87).
Залучений в якості понятого та допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 підтвердив дані вказаних протоколів та пояснив, що ОСОБА_7 в його присутності видавав гроші працівникам міліції, а інша частина коштів була вилучена на дорозі біля будинку ОСОБА_7 .
Окрім того, з показань свідка ОСОБА_11 , працівника штабу національного спротиву, вбачається, що при огляді вилучених у обвинуваченого грошових коштів вона за конкретними ознаками упізнала дві купюри, як такі, що були серед викрадених грошей, а саме одна купюра, з числа виданих ОСОБА_7 , номіналом 500 гривень містила напис 1500 грн. зроблений нею власноручно, а інша двогривнева купюра, з числа викинутих ОСОБА_7 у смітник, мала специфічний надрив збоку, що в свою чергу було зафіксовано в протоколі огляду предметів від 6 травня 2015 року, проведеного в присутності понятих (а.с.80-83).Також, свідок підтвердила, що номінал вилучених у ОСОБА_7 купюр були аналогічні номіналу викрадених.
Будь-яких об`єктивних даних, які би давали підстави обґрунтовано сумніватися в достовірності показань свідка ОСОБА_11 та складених за її участю протоколів слідчих дій, в матеріалах провадження немає і в апеляційній скарзі їх не наведено, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно поклав їх в основу вироку та оцінив як такі, що доводять вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Крім того, факт вчинення даного правопорушення саме обвинуваченим підтверджується також іншими дослідженими судом першої інстанції та проаналізованими у вироку доказами.
Так, з протоколу обшуку від 15 травня 2015 року (а.с.99-101), під час обшуку домоволодіння ОСОБА_7 в підсобному приміщенні було виявлено та вилучено залізний лом-цвяхотяг, на якому виявлено залишки світло-зеленої фарби, що згідно висновку експерта №2-368/15 від 25.05.2015 року (а.с.102-114) є нашаруваннями лакофарбового матеріалу і мають спільні родові ознаки (колір, клас плівкоутворюючого полімеру) із шарами відповідних кольорів зразків лакофарбового покриття зовнішньої сторони сейфу, з якого були викрадені кошти. Тобто, не виключається походження нашарування і частинок на робочих поверхнях вказаного лома від шарів відповідних кольорів лакофарбового покриття зовнішньої сторони сейфу.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що в якості понятих були присутніми при обшуку господарства ОСОБА_7 , під час якого було виявлено і вилучено лом зі слідами зеленої фарби.
Також, даними висновку експерта №05/63/15 встановлено, що слід виявлений на внутрішній поверхні дверцят сейфа в офісі штабу національного спротиву в м.Заліщики із якого викрадено гроші, залишений частиною робочої поверхні кромки лома, вилученого в господарстві ОСОБА_7 (а.с.88-91).
Таким чином, суд першої інстанції, проаналізувавши показання всіх свідків, які є послідовними і узгоджуються між собою та підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами, прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у приміщення.
Наведені обвинуваченим доводи, що камерами відеоспостереження зафіксовано вчинення даної крадіжки іншими особами в ніч на 2 травня 2015 року, тобто саме у той час, коли він знаходився вдома у ОСОБА_8 , не підтверджуються жодними об`єктивними даними та не спростовують покладених в основу вироку доказів.
Так, з перевірених в ході апеляційного розгляду матеріалів провадження вбачається, що висновок суду першої інстанції про те, що крадіжка була вчинена в період з 30 квітня по 2 травня 2015 року підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , які вказали, що 30 квітня 2015 року кошти в сумі більше 24 тисяч гривень були замкнені в сейфі штабу, в якому наступного дня, тобто у вихідний день 1 травня 2015 року, ніхто не працював і лише близько 8 години 2 травня 2015 року ОСОБА_9 виявив дану крадіжку, про що невідкладно повідомив правоохоронні органи.
З протоколу огляду місця події від 02 травня 2015 року слідує, що під час цієї слідчої дії не було виявлено камер спостереження за місцем, де розташовані вхідні двері, шляхом пошкодження яких відбулось проникнення у будинок.
Таким чином у матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які давали би підстави вважати, що подія злочину була зафіксована камерами спостереження. Записи таких камер органом досудового розслідування не вилучалися, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про їх вилучення немає і в матеріалах провадження такі відеозаписи відсутні.
Крім того, як вбачається з матеріалів провадження під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_7 клопотань про вилучення і дослідження цих відеозаписів не заявляв. За інформацією ПАТ КБ ПриватБанк від 01 лютого 2016 року вказані фото/відео-матеріали не можуть бути надані за спливом терміну зберігання.
За наведених обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи обвинуваченого, наведені в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі, про наявність запису камер спостереження відділення ПриватБанку в м.Заліщики по вул.Маковея,47, на якому нібито зафіксовано пошкодження вхідних дверей і проникнення через них у приміщення штабу національного спротиву Заліщицького району близько 2 години 2 травня 2015 року, та погоджується з висновком суду першої інстанції, який показання обвинуваченого про те, що дану крадіжку було вчинено у вказаний час іншими особами, оцінив як спосіб його захисту і уникнення відповідальності.
Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що серед вилучених з поверхні сейфа слідів пальців рук немає відбитків, що належать обвинуваченому, також не спростовують викладених у вироку висновків суду першої інстанції, оскільки під час огляду місця події з поверхні сейфа було вилучено і сліди рукавиць (а.с.68).
Також, в апеляційній скарзі обвинувачений стверджує, що при вилученні у нього лома, який був знаряддям злочину, він пояснював, що знайшов його, і просив зняти з його поверхні відбитки пальців рук, що слідчий проігнорував.
Однак, вказані доводи обвинуваченого спростовуються даними протоколу обшуку від 15 травня 2015 року, який ОСОБА_7 особисто підписав без зауважень та вказав, що від нього пропозицій не надходило (а.с.100).
Допитані з цього приводу свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були понятими при обшуку, також не підтвердили подання обвинуваченим таких клопотань чи пояснень.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що твердження обвинуваченого, що вилучене у нього знаряддя злочину він знайшов після 2 травня 2015 року, вірно оцінені судом першої інстанції як надумані і такі, що дані з метою уникнення відповідальності.
Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які би давали підстави обґрунтовано сумніватися в наведених судом першої інстанції та детально проаналізованих у вироку обставинах, що встановлені у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку, як про це просить обвинувачений.
Що стосується обраного ОСОБА_7 покарання, то суд першої інстанції визначив його відповідно до вимог ст.ст. 50,65 Кримінального кодексу України, врахував встановлені у даному провадженні відомості про особу обвинуваченого та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вірно обрав його у виді позбавлення волі, визначивши термін покарання у розмірі наближеному до нижньої межі санкції інкримінованої статті.
На переконання колегії суддів призначене обвинуваченому покарання є законним та справедливим, відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення і в даному випадку є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2015 року відносно нього без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2