УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, подану у порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у порядку ст.303 КПК України, просив зобов?язати компетентних осіб СУ кримінальних розслідувань ГСУ ФР Державної фіскальної служби України повернути належне йому майно та грошові кошти, які були тимчасово вилучені 29 березня 2016 року під час обшуків.

В обґрунтування посилається на те, що ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 4 березня 2016 року, 10 березня 2016 року, 11 березня 2016 року було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань ГСУ ФР Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуків по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000210 від 5 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Відповідно до даних ухвал старшому слідчому з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань ГСУ ФР Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 було надано дозвіл на проведення обшуків у приміщеннях, які використовуються для незаконного обміну валют з метою виявлення та фіксації, вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: грошових коштів, отриманих внаслідок незаконних валютних операцій, чорнових записів та комп?ютерної техніки (електронних носіїв інформації, зовнішніх USB накопичувачів), за допомогою яких ведеться облік зазначених фінансових операцій та пристроїв для рахунку коштів за відповідними адресами.
29 березня 2016 року на підставі зазначених ухвал були проведені обшуки та вилучене майно.
Вилучені грошові кошти і обладнання належали йому та перебували на відповідальному зберіганні відповідних осіб.
При цьому пояснив, що вилучені грошові кошти є його особистим накопиченням, які були здобуті ним упродовж життя, повністю задекларовані та передані на зберігання відповідним особам в обладнанні за стандартами банку надійно укріплені приміщення.
Стосовно вилученого в ході проведення обшуку обладнання зазначив на те, що комп?ютерна техніка, окрім його будинку, знаходилася в приміщеннях, де проводилися обшуки, для подальшого використання в діяльності фінансової компанії (співзасновником якої він є), яка має відповідну ліцензію НБУ та станом на день подання скарги, у відповідності з вимогами законодавства, здійснює господарську діяльність у даних приміщеннях. Вилучене обладнання було придбано ним та передано за договором відповідальній особі для тестування та проведення навчання персоналу, що в подальшому був прийнятий на роботу.
У даному кримінальному провадженні він не має ніякого процесуального статусу, до участі у проведенні слідчих дій його не залучали, про підозру його не повідомляли.
Арешт на вилучене майно слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва на накладався.
Відповідно до вимог ч.1 ст.220 КПК України до Генеральної прокуратури України та слідчого управління кримінальних розслідувань ГСУ ФР ДФС України 4 травня 2016 року, 10 червня 2016 року було подано клопотання про повернення вилученого майна, оскільки Генеральна прокуратура України здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.
На вказані клопотання було отримано відповідь, у яких роз?яснено право звернення до суду з відповідними скаргами на дії чи бездіяльність прокурора чи слідчого. При цьому не наведено доводів законного утримання вилученого майна.
Отже, компетентними особами СУ кримінальних розслідувань ГСУ ФР ДФС України порушено вимоги кримінального процесуального закону, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов?язаний вчинити у строк, визначений КПК України.
ОСОБА_2 зазначено на те, що ним вживалися всі можливі дії щодо повернення вилучених речей у позасудовому порядку, а тому строк для подання скарги був пропущений ним з поважних причин.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як зокрема, щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Разом з тим, ОСОБА_2 вже звертався з аналогічною скаргою у порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді Шевченківського суду міста Києва.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року скарга була задоволена в повному обсязі. Судове рішення вступило в законну силу.
У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе залишити вищевказану скаргу ОСОБА_2 без розгляду.
Керуючись ст.ст. 167-169, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя -
У х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, подану у порядку ст.303 КПКУкраїни, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: