Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/560/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді в режимі відео-конференції матеріали клопотання за апеляційними скаргами прокурора та засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2016 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України до покарання виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вирок апеляційного суду Закарпатської області від 20.03.2014 року щодо ОСОБА_6 набрав законної сили і відповідно до ст.51 КК України довічне позбавлення волі є окремим видом покарання. Так, довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, оскільки не має строкового виміру. Оскільки, диспозиція ч.5 ст.72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахуванню, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру.

В апеляціях:

-прокурор просить ухвалу районного суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити нову ухвалу якою клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року, задовольнити.

Свої вимоги мотивує тим, що у законодавстві не існує заборони для застосування до засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі ст. 72 ч. 5 КК України.
Крім того, районним судом не враховано, що відповідно до КВК України, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, після відбуття певного, визначеного цим кодексом строку, - мають право на ряд пільг, а саме: помилування, брати участь у заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру, витрачати визначену законом суму грошей, можливість бути переведеним з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії тощо.
-засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу районного суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити нову ухвалу якою клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року, задовольнити. Мотивуючи тим, що у законодавстві України не існує заборони чи обмеження щодо застосування ч.5 ст.72 КК України до засуджених, яким призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Крім того зазначив, що не застосування до нього вимог вище зазначених статті КК України порушує його Конституційні права.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який не підтримав апеляційні вимоги прокурора та засудженого та просив залишити їх без задоволення, засудженого ОСОБА_6 , який наполягав на задоволенні апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Статтею 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). Тобто, довічне позбавлення волі є основним та безстроковим видом покарання, межі дії якого у часі законом не встановлено (хоча і триває в часі), відповідно до якого засуджений за вироком суду ізолюється від суспільства і примусово поміщується до кримінально-виконавчої установи виправної колонії максимального рівня безпеки без зазначення у вироку строку його тримання там.
24.12.2015 року набрала чинності нова редакція ст.72 ч.5 КК України, викладена ЗУ «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.12.2015 року за № 838-19.
Згідно вимог ст.72 ч.5 КК України, у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Диспозиція ст.72 ч.5 КК України вказує саме на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, так як воно не має строкового виміру.
Колегією суддів встановлено, що вироком апеляційного суду Закарпатської області від 20.03.2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України та призначено покарання, на підставі ст.70 КК України, у виді довічного позбавлення волі з конфіскаціє всього майна (а.к. 26-27).
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили - вирок апеляційного суду Закарпатської області від 20.03.2014 року набрав законної сили 20.03.2014 року (а.с.28).
Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок йому строку попереднього ув`язнення, оскільки останній засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, застосування до якого ст. 72 ч. 5 КК України не передбачено.
Апеляційні доводи прокурора та засудженого ОСОБА_6 , щодо застосування вимог ст.72 ч.5 КК України до всіх осіб, в тому числі і до засуджених, яким призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, колегія судді вважає безпідставними, що спростовуються вищевикладеним.
Посилання в апеляційних скаргах на те, що не перерахування засудженому строку попереднього ув`язнення є порушенням його законних прав і свобод, передбачених Конституцією України та іншими законодавчими актами не заслуговують на увагу, оскільки відмова у задоволенні клопотання про зарахування засудженому до довічного позбавлення волі строку його попереднього ув`язнення в термін відбуття ним покарання, жодним чином не впливає на його права та свободи, як громадянина та особи, що засуджена до покарання у виді довічного позбавлення волі, та встановлені законодавством України та гарантуються Конституцією України.
Доводи апеляцій прокурора та засудженого про те, що засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, після відбуття визначеного законом строку мають право на ряд пільг - є необґрунтованими та не можуть враховуватись при застосуванні до таких засуджених ст. 72 ч. 5 КК України.
Крім того, ці обставини не можуть бути підставою для скорочення строку перебування в місцях позбавлення волі, після відбуття якого, до засудженого можуть бути застосовані пільги передбачені положеннями ч. 6 ст. 151, ч. 2 ст. 151-1 КВК України та застосовано положення п.2 «Положення про порядок здійснення помилування», затвердженого Указом Президента України № 223/2015 від 21 квітня 2015 року.
Зокрема, колегія суддів враховує, що правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.
Таким чином, ухвала районного суду є обґрунтованою та законною, а тому апеляційні скарги прокурора і засудженого слід залишити без задоволення.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 539 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.
Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4