Справа № 303/2425/16-к
Провадження № 1-кс/303/477/16
У Х В А Л А
про відмову у скасуванні арешту майна
07 червня 2016 року м. Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
за участю: заявника - ОСОБА_3
прокурора Мукачівської місцевої прокуратури - ОСОБА_4
ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задоволити його клопотання по скасувати ареш належного йому рухомого майна транспортного засобу. При цьому повідомив, що він не являється власником транспортного засобу, а володіє ним на підставі довіреності третьої особи.
Прокурор зазначив, що на даний час кримінальне провадження закрито, а тому відпала необхідність у застосуванні арешту вказаного транспортного засобу, однак, особа, яка звернулася з таким клопотанням не надала документального підствердження, що він є власником чи іншим володільцем арештованого майна, а тому в задоволенні клопотання просив відмовити.
Розглянувши дане клопотання та заслухавши позицію особи, яка звернулася з клопотанням, думку прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, прихожу до наступного висновку:
Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 Кримінального-процесуального кодексу України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.
Заявником ОСОБА_3 не подано належного доказу, що він є власником чи іншим законним володільцем рухомого майна, на яке накладено арешт.
Згідно абзацу другого ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: - відпали підстави його застосування; - арешт було накладено необґрунтовано.
Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт; зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.
Слідчим суддею встановлено, що ареш було накладено в межах досудового розслідування кримінального провадження, на даний час кримінальне провадження закрито.
Абзацом другим частини 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, ОСОБА_3 при зверненні з клопотанням про скасування арешту рухомого майна, не дотримано вимоги, передбачені абзацом другим ч.1 ст. 174 КПК України, а тому відсутні законні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 .
На підставі вище наведеного, керуючись: ст.174 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти діб з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1