Гусятинський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА
"23" серпня 2016 р. Справа № 596/1824/16-к

Слідчий суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування арешту майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 18 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області за клопотанням слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000129 від 14.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, накладено арешт на автомобіль «ВАЗ-2104», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , шляхом заборони на його відчуження , розпорядження та використання.
Крім того вказав, що станом на 05.08.2016 року слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області призначені, а експертами виконані всі необхідні експертизи (автотехнічна та транспортно-трасологічна) і автомобіль «ВАЗ-2104» був оглянутий експертами. На даний час у кримінальному провадженні за фактом ДТП вже виконані всі слідчі дії, для проведення яких був потрібен доступ до автомобіля «ВАЗ-2104». Цивільних позові у кримінальному провадженні не заявлено.
Також, він вказав, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно ні ОСОБА_5 ні він присутні не були.
Вважає, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту автомобіля «ВАЗ-2104».
Посилаючись на наведене просить клопотання задовольнити.
Особа, яка заявила клопотання в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки не проведено слідчий експеримент за участю потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а також експертизу по обставинах вчинення ДТП.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000129 від 14 травня 2016 року, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
У відповідності із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна також може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження ( ст. 131 КПК України).
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст.174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
Встановлено, що органом досудового розслідування в ЄРДР за №0000129 від 14 травня 2016 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.
18 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області було накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2104», р.н. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, кремового кольору, номер кузова « НОМЕР_2 », який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .
Клопотання про арешт вказаного транспортного засобу було розглянуто у відсутності власника його ОСОБА_5 , який був повідомлений належним чином про його розгляд.
Накладаючи арешт ухвалою від 18 травня 2016 року по справі №596/1311/16-к, слідчий суддя виходив з того, що вищевказаний транспортний засіб в подальшому може бути використаний як речовий доказ, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати майно, проведення ряду експертиз з його використанням, заборони для особи у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином ним та використовувати його.
Вважаю, що такий висновок є обґрунтованим та відповідає ст.ст. 170-173 КПК України, оскільки підстави для арешту продовжують бути.
У зв`язку з тим, що на даний час продовжується досудове розслідування по даному кримінальному провадженню за ч.1 ст.286 КК України, необхідність у арешті майна не відпала.
Враховуючи вищенаведене, вимоги Закону, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області 18 травня 2016 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя-підпис
З оригіналом вірно
Слідчий суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1