Справа №678/24/16-к
Провадження №1-кп-678-48/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 05 квітня 2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ревуха Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:

представники державного обвинувачення: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Близько 19 год. 04 квітня 2016 року між ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_9 , сестрою ОСОБА_8 , за місцем їхнього спільного проживання по АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, виникла суперечка. Під час конфлікту ОСОБА_10 у веранді будинку почав шарпати за одяг ОСОБА_9 на крик якої про допомогу із присадибної ділянки прийшла ОСОБА_11 . Побачивши її ОСОБА_10 вийшов із помешкання та, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс їй один прямий удар кулаком правої руки в грудну клітку, після чого вхопив ОСОБА_11 руками за плечі, намагаючись кинути на землю, та наніс ще один удар лівою ногою в живіт. В подальшому, ОСОБА_10 відійшов від ОСОБА_11 та, коли вона стояла спиною до нього і не бачила його дій, взяв дерев`яну палицю і нею замахнувся для нанесення їй удару. Захищаючись, ОСОБА_11 розвернулась лівим боком та підняла вгору ліву руку, а ОСОБА_10 палицею умисно наніс по ній два удари.

Внаслідок дій ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_11 завдано тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів задньої поверхні середньої третини лівого плеча, задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, що могли утворитися від щонайменше 2-х разової травмуючої дії тупих твердих предметів, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_4 спочатку свою вину визнав частково, однак в останньому судовому засіданні вину визнав повністю і фактичні обставини, вказані в обвинувальному акті, не оспорює, підтверджує нанесення своїй сестрі ОСОБА_8 1 удару рукою в грудну клітку, 1 удару ногою в живіт, 2 ударів палицею по її руці, щиро кається, однак вибачення у сестри просити не бажає.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що вина обвинуваченого є доведеною.

Так, обставини пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_13 вказала, що 04 квітня 2016 року близько 19 год. була на присадибній ділянці поряд з будинком за місцем проживання по АДРЕСА_1 . В цей час додому приїхав брат ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, що було видно по його зовнішньому вигляду, розмові і почав її безпричинно ображати нецензурною лайкою. Після цього він зайшов у будинок та почав шарпати матір ОСОБА_9 за одяг. Почувши крики матері підійшла до вхідних дверей будинку і в цей час вийшов брат, який знову почав нецензурно її ображати, та одразу на неї кинувся. Знаходячись навпроти він правим кулаком наніс один удар в грудну клітку спереду, після того вхопив її руками за плечі та намагався повалити на землю. На її крик вибігла мати, яка почала відтягувати ОСОБА_9 від неї, але той не відходив і тримаючи її за плечі умисно наніс один удар лівою ногою в живіт. Від отриманих ударів відчула сильний фізичний біль. Мати підбігла з віником і хотіла вдарити сина, однак той відійшов. Оскільки мати з кимось пішла спілкуватись по телефону за сарай, тому пішла за нею і там стояла, а через кілька хвилин, розвернувшись лівим боком побачила, як брат підходить до неї з дерев`яною палицею, але не бачила де її взяв. Він замахувався для удару по голові, однак встигла підняти для захисту ліву руку і удар відбувся в лікоть від чого відчула дуже сильний фізичний біль, тому присіла, а брат знову наніс по цій самій руці повторно удар в передпліччя. Ці дії бачила мати, яка почала підходити до них, тому брат відійшов в сторону.

Оскільки такі дії зі сторони ОСОБА_4 мають місце не вперше, неприязні відносини мають місце протягом 15 років, пробачити йому не бажає і тому вважає, що брат заслуговує найсуворішого покарання.

Вина обвинуваченого також підтверджується:

протоколом огляду місця події від 06 квітня 2016 року, з фототаблицями до протоколу, яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення - АДРЕСА_1 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 06 квітня 2016 року, з фототаблицями до протоколу згідно якого потерпіла ОСОБА_8 показала і розказала про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень братом ОСОБА_4 04 квітня 2016 року, зокрема, що було нанесено один удар кулаком в грудну клітку, один удар ногою в живіт, два удари палицею по лівій руці. Дані вказаного протоколу повністю відповідають показам потерпілої, що дані в судовому засіданні;

висновком судово-медичної експертизи №38 від 06 квітня 2016 року згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів задньої поверхні середньої третини лівого плеча, задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, що могли утворитися від щонайменше 2-х разової травмуючої дії тупих твердих предметів, за строком давності відповідають приблизно 2-3 денному терміну утворення до моменту проведення судово-медичної експертизи та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки. Можливість утворення виявлених на тілі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключається, так як при цьому механізмі характер та локалізація ушкоджень були б іншими.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному легкому тілесному ушкодженні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання органом досудового розслідування не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем свого проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога, психіатра, невролога не перебуває.

Частиною 1 статті 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Згідно ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з принципів законності, справедливості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинуваченого, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та конкретних обставин справи нанесення одного удару кулаком в грудну клітку, одного удару в живіт ногою, двох ударів в руку палицею, наявність довготривалих неприязних відносин, а також особи обвинуваченого його посередню характеристику з місця проживання, те, що ніде не працює, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілої про призначення найсуворішого покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у виді громадських робіт в максимальній межі санкції ч. 1 ст. 125 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не пред`являвся, судові витрати відсутні.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до вимог п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Речовий доказ: два фрагменти палиці, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області згідно постанови слідчого від 07 квітня 2016 року знищити.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1