Справа № 171/438/16-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
28.12.2015 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де знаходився власник будинку ОСОБА_4 . Знаходячись у коридорі вказаного будинку, ОСОБА_5 на грунті неприязнених відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком руки в область обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав на підлогу. Далі ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , наніс останньому декілька ударів (точну кількість в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим) ногою в область обличчя та грудної клітки з правої та лівої сторін.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців навкруги правого ока, на нижній повіці лівого ока, у виличній області праворуч, на правій щоці, у лобній області по центру та ліворуч, на верхній губі праворуч, крововиливу в склеру в місці проекції внутрішнього кута правого ока та в склеру в проекції зовнішнього кута лівого ока, садна в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи ліворуч та у лобній області ліворуч, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи по центру, перелому 10-го ребра праворуч та 8-го ребра ліворуч без зміщення. Тілесні ушкодження у вигляді переломів за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 28.12.2015 року ввечері йому зателефонувала його мати та повідомила, що ОСОБА_4 її побив, після чого він разом з ОСОБА_6 прийшов до потерпілого додому на АДРЕСА_2 . На його стук потерпілий відкрив двері, після чого він наніс потерпілому удар кулаком в обличчя і потерпілий впав, а потім він наніс йому декілька ударів по тулубу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні вказаного злочину найшла підтвердження в судовому засіданні та підтверджується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 28.12.2015 року ввечері, коли він вже ліг спати, до нього прийшов обвинувачений. Колив він відкрив обвинуваченому двері, той наніс йому удар в область обличчя, після чого він впав, а обвинувачений почав бити ногами по тілу, внаслідок чого він втратив свідомість. В результаті побиття у нього були тілесні ушкодження на обличчі та зламано 2 ребра.
Висновком експерта № 272/15-Е4 від 28.01.2016 року підтверджено наявність у потерпілого ОСОБА_4 наступних тілесних ушкоджень: синці навкруги правого ока, на нижній повіці лівого ока, у виличній області праворуч, на правій щоці, у лобній області по центру та ліворуч, на верхній губі праворуч, крововиливи в склері в місці проекції внутрішнього кута правого ока та в склері в проекції зовнішнього кута лівого ока, садна в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи ліворуч та у лобній області ліворуч, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи по центру, перелому 10-го ребра праворуч та 8-го ребра ліворуч без зміщення. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі). Тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад 3 тижні. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у завданні потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості 28.12.2015 року доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.
Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого та обставини вчинення злочину, а також враховуючи давність неприязнених стосунків між обвинуваченим та потерпілим, думку потерпілого, який не наполягає на суворості покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 рік.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ КВІ.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Суддя: