ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПТЕРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/6351/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та зобов`язання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернути майно вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000194 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 щодо неповернення вилученого відповідно до протоколу обшуку віл 21.10.2015 мобільного телефону марки Iphone 6, imei НОМЕР_1 , який неправомірно утримується у слідчого без законних на те підстав.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У ході розгляду скарги судом установлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2015 року у справі № 640/17308/15-к дозволено слідчому з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_7 проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , в ході якого був вилучений мобільний телефон марки Iphone 6, imei НОМЕР_1 .

Зазначену ухвалу та необхідність проведення обшуку за указаною адресою мотивовано тим, що 01.04.2016 не встановлені особи, перебуваючи по АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом, шляхом обману, під приводом надання послуг заволоділи грошовими коштами, чим спричинили збитку у великому розмірі.
Відомості про зазначене кримінальне правопорушення 04.04.2016 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001474 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
В ході відпрацювання даного факту встановлено, що особою на ім`я ОСОБА_8 , який незаконно отримує грошові кошти, є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 звітує, та віддає грошові кошти за свою діяльність, що полягає у зборі грошових коштів з торговців на стихійному ринку по АДРЕСА_2 , громадянці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , яка є засновником ТОВ «СУПРА ПЛЮС» (), розташованого: м. Дніпропетровськ, вул. Г. Сталінграду, 29М.
З матеріалів скарги випливає, що ОСОБА_3 зверталася до слідчого з клопотанням про повернення вилученого майна. Проте слідчий листом від 21.04.2016 № 389/10/04-36-23-02-08, який був отриманий заявником 20.05.2016, відмовив у поверненні тимчасово вилученого майна, зазначивши, що відшуканий мобільний телефон марки Iphone 6, imei НОМЕР_1 не є тимчасово вилученим майном, оскільки ухвалою слідчого судді прямо надано дозвіл на відшукання цих речей, має значення для досудового розслідування, визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

Судом в ході розгляду скарги також установлено, що постановою від 07 липня 2016 року речі вилучені за указаною адресою речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000158.
Таким чином, вивчивши обставини вилучення речей та іншого майна під час обшуку у ОСОБА_3 , а також ознайомившись зі змістом ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, суд приходить до висновку, що вилучене майно містить фактичні дані, які в подальшому можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим було визнано слідчим органу досудового розслідування як речовий доказ, а тому його подальше утримання відповідно до ст. 100 КПК України повинно бути вирішено судом під час розгляду кримінального провадження по суті або прокурором, слідчим у разі його закриття за наслідками проведеного досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки як встановлено судом досудове розслідування кримінального провадження № 0000194 на даний час продовжується, майно було вилучено на підставі ухвали слідчого судді і підстав для його повернення наразі немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000194 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1