Справа № 308/3809/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
20.05.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2016 року.
Даною ухвалою накладено арешт на металеві таблички, які кріпляться на спецтехніку з відтисками, що визначають ідентифікацію техніки ( номери агрегатів, вагу, рік випуску), та на таблички без відтиску характеристик, які виявлені та вилучені згідно протоколу обшуку від 11.04.2016 року за юридичною адресою ТОВ «Натаспецтранс» та ФГ «Іюса», а саме Мукачівський район с. Ракошино вул. Заводська.
Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що зазначені в клопотанні речі й документи відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто мають ознаки речових доказів у цьому кримінальному провадженні, наявні достатні підстави вважати, що вони є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, що має місце в даному випадку.
Указують, що ухвала постановлена без достатніх на це підстав, та із суттєвими порушеннями норм КПК України. В ухвалі суду від 15.04.2016 року відсутні положення, що закріплені в ч.1 ст.174 КПК України. Крім того, під час проведення обшуку вилучено металеві таблички, які кріпляться на спецтехніку з відтисками, що визначають ідентифікацію техніки (номери агрегатів, вагу, рік випуску), а також таблички без відтиску характеристик, які виявлені та вилучені згідно протоколу обшуку
від 11.04.2016 року за юридичною адресою ТОВ «Натаспецтранс» та ФГ «Іюса», на які накладено арешт, назва (перелік) яких не був прямо визначений в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, оскільки вказана ухвала містить вичерпний перелік речей, які можуть бути вилучені. Не зазначено перелік указаних табличок і в протоколі обшуку, що дає підстави вважати про можливі порушення при зберіганні вказаних табличок як речових доказів. У суді було заявлено про те, що під час проведення обшуку не було виявлено пристроїв які могли б указувати на можливість вчинення на вищевказаних табличках надписів, або проведення будь якої дії яка б надала можливість використати таблички які були вилучені без заповнених граф. При спілкуванні із власниками майна, останніми було чітко зазначено, що жоден із них не володіє ані спеціальними навичками, ані знаннями для можливості вчинення надписів на табличках і вони ( таблички) не використовувалися, а були знайдені в спецтехніці під час підготовки її до реалізації, а саме покраска, мийка, усунення недоліків, які можна було усунути власними силами, у тому числі й заміна паливно мастильних матеріалів. Відтак підстав, які на думку слідчого могли б указувати на вчинення кримінального правопорушення, немає, як і немає необхідності для арешту вказаних речей.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який уважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального та судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.
Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Апеляційний суд уважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на металеві таблички, які кріпляться на спецтехніку з відтисками, що визначають ідентифікацію техніки ( номери агрегатів, вагу, рік випуску), та на таблички без відтиску характеристик, які виявлені та вилучені згідно протоколу обшуку
від 11.04.2016 року за юридичною адресою ТОВ «Натаспецтранс» та ФГ «Іюса», а саме Мукачівський район с. Ракошино вул. Заводськаслідчим суддею належним чином не були враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принципи верховенства права закладені в Конвенції та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно не перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані та нижче вказані норми права не можна визнати законним та обґрунтованим.
Так, згідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.
У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ст. 173 КПК України (у редакції КПК України на період з 18.02.2016 року) слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання
про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
На будь-які інші підстави в обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя в ухвалі не послався, а також не посилався слідчий у клопотанні.
Дослідивши матеріали за клопотанням, а також надані апеляційному суду в підтвердження доводів клопотання матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що ні слідчим, ні слідчим суддею не були дотримані вимоги ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, відповідно, при його внесенні та розгляді.
Апеляційний суд уважає, що ні слідчим, ні слідчим суддею не враховано те, що в кримінальному провадженні, відомості про яке 01.04.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, службовим особам ТОВ «Натаспецтранс», ТОВ «Спецагротехн», ФГ «Іюса» підозра у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України не оголошувалась.
Крім того, колегією суддів установлено, що в матеріалах кримінально провадження відсутні будь-які дані на підтвердження підстав чи розумних підозр уважати, що вилучені металеві таблички, які кріпляться на спецтехніку з відтисками, що визначають ідентифікацію техніки ( номери агрегатів, вагу, рік випуску), та на таблички без відтиску характеристик, які виявлені та вилучені згідно протоколу обшуку від 11.04.2016 року за юридичною адресою ТОВ «Натаспецтранс» та ФГ «Іюса», а саме Мукачівський район с. Ракошино вул. Заводська використовувалися для ідентифікації техніки, набуті незаконним шляхом, і слугували об`єктом заниження оподаткування при реалізації сільськогосподарської техніки на території України, і на такі не вказується в клопотанні й не вказували як прокурор, так і слідчий. При прийнятті рішення в цій частині апеляційний суд ураховує принцип диспозитивності.
Доводи клопотання про те, що арешт накладається на вилучені металеві таблички, які кріпляться на спецтехніку з відтисками, що визначають ідентифікацію техніки (номери агрегатів, вагу, рік випуску), та на таблички без відтиску характеристик, які виявлені та вилучені згідно протоколу обшуку від 11.04.2016 року за юридичною адресою ТОВ «Натаспецтранс» та ФГ «Іюса», а саме Мукачівський район с. Ракошино вул. Заводська,як речові докази в кримінальному провадженні, колегія суддів уважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, належним чином не вмотивованими.
а саме відображенням по обліках тільки 65 % від вартості реалізованої техніки, умисно ухилилися від сплати податків на суму 2 405 000 грн., в тому числі податку на додану вартість 1 300 000 грн. та податку на прибуток 1 105 000 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.
При оцінці доводів клопотання, висновків викладених в ухвалі слідчого судді та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд ураховує наступне.
Так, згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У клопотанні відсутні відомості, а в наданих суду матеріалах провадження дані про те, щовиявлені та вилучені металеві таблички, які кріпляться на спецтехніку з відтисками, що визначають ідентифікацію техніки ( номери агрегатів, вагу, рік випуску), та на таблички без відтиску характеристик, які виявлені та вилучені згідно протоколу обшуку від 11.04.2016 року за юридичною адресою ТОВ «Натаспецтранс» та ФГ «Іюса», а саме Мукачівський район с. Ракошино вул. Заводська визнано слідчим речовими доказами.
У матеріалах кримінального провадження, які надавалися в судовому засіданні для дослідження такий процесуальний документ відсутній, не надали його ні слідчий, ні прокурор, і під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про арешт майна.
Також, колегія суддів уважає, що прокурор не довів необхідність арешту вилучених металевих табличок, які кріпляться на спецтехніку з відтисками, що визначають ідентифікацію техніки ( номери агрегатів, вагу, рік випуску), та на таблички без відтиску характеристик, які виявлені та вилучені згідно протоколу обшуку від 11.04.2016 року за юридичною адресою ТОВ «Натаспецтранс» та ФГ «Іюса», а саме Мукачівський район с. Ракошино, вул. Заводська,наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При розгляді апеляційної скарги, колегія суддів, ураховуючи положення кримінального процесуального закону сприяла учасникам процесу в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.
Отже, з наведеного вбачається, що слідчим суддею були порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про накладення арешту на вилучені металеві таблички.
Відповідно до ст. ст. 409 - 410 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.
З урахуванням вище наведеного, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга, яку подали адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а оскільки слідчим суддею постановлено судове рішення, яке визнається незаконним та необґрунтованим - ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на металеві таблички слід відмовити.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про повернення вилучених металевих табличок, колегія суддів уважає такими, що не можуть бути задоволені апеляційним судом, з урахуванням доводів клопотання та постановлених у справі процесуальних рішень.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04. 2016 року скасувати.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: