Справа № 344/5799/15-к
Провадження № 11-кп/779/100/2016
Категорія ч.2 ст.190 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000043 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замулинці Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання 1 (один) рік обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього відповідні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи або суду, із встановленою періодичністю на визначений нею час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 та стягнуто із ОСОБА_7 , в солідарному порядку, на користь ОСОБА_9 95 916 (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень матеріальної шкоди.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому. Злочин вчинено за наступних обставин.

Весною 2012 року ОСОБА_7 , вступивши в попередню змову із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , засудженими за вчинення даного злочину вироком Івано-Франківського міського суду від 30.07.2015 року, (надалі Особи) переслідуючи корисливі мотиви, домовились заволодіти коштами ОСОБА_9 шляхом шахрайства. Для реалізації задуманого, знаючи про те, що ОСОБА_9 самостійно проживає у неприватизованій квартирі та зловживає спиртними напоями, вони вирішили зав`язати із ним дружні відносини та допомогти йому приватизувати квартиру, в якій він проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , а знаючи, що грошей у потерпілого для здійснення приватизації квартири немає, в подальшому користуючись довірливими відносинами, допомогти у реалізації квартири, та отримані від продажу кошти привласнити.

З цією метою, ОСОБА_7 , згідно заздалегідь розробленого плану, зустрів ОСОБА_9 біля його будинку, познайомився з ним та запропонував свої послуги у приватизації його квартири. В подальшому ОСОБА_7 познайомив ОСОБА_9 із Особами, яких представив своїми друзями. Постійно зустрічаючись зі ОСОБА_9 та розпиваючи з ним спритні напої, ОСОБА_7 та Особи увійшли до нього в довіру та підтримуючи нібито дружні відносини, запропонували йому допомогу у виготовленні приватизаційних документів. ОСОБА_9 , будучи впевненим у добросовісності намірів обвинувачених, передав їм всі документи, необхідні для приватизації квартири (свідоцтва про смерть батька та матері, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_9 , ордер на житлове приміщення по АДРЕСА_2 , будинкову книгу, технічний паспорт на квартиру).

Після приватизації квартири та оформлення права власності на ОСОБА_9 , на початку серпня 2012 року ОСОБА_7 , та Особи повідомили ОСОБА_9 про необхідність передачі їм 5000 доларів США, які вони затратили на приватизацію квартири, на що потерпілий погодився.

У зв`язку із тим, що у ОСОБА_9 не було вказаної суми грошей, ОСОБА_7 та Особи запропонували йому продати свою квартиру по АДРЕСА_2 та із суми коштів отриманих від реалізації квартири, повернути їм 5000 доларів США.

Крім того, останні запропонували потерпілому свою допомогу у продажі його квартири та запевнили, що допоможуть придбати йому інше житло.

ОСОБА_9 будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_7 та Осіб, повністю довіряючи їм, погодився на їх пропозицію.

В подальшому, ОСОБА_7 та Особи через агентство нерухомості «Місто» знайшли покупця на квартиру ОСОБА_9 , з яким узгодили умови продажу квартири.

ОСОБА_9 15.08.2012року в приватного нотаріуса ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 підписав договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_2 , відповідно до якого, вказану квартиру придбала ОСОБА_13 за гроші в сумі 17000 доларів США.

Того ж дня, отримані від продажу квартири кошти в сумі 5000 доларів США, ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 та Особам, які ними були використані на приватизацію його житла.

Також ОСОБА_9 передав їм решту коштів в сумі 12 000 доларів США, за які ОСОБА_7 та Особи зобов`язались придбати йому житло, однак, вони свої зобов`язання щодо придбання житла для ОСОБА_9 не виконали, а кошти в сумі 12 000 доларів США, що по курсу НБУ становило 95916 грн., привласнили чим завдали ОСОБА_9 значної шкоди.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок суду неправильним та таким, що підлягає зміні через суворість покарання. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції хоч і вказав у вироку, але фактично не врахував всі пом`якшуючі покарання обставини, зокрема: часткове визнання вини обвинуваченим, щире каяття, те, що обвинувачений просив у суду вибачення та просив його суворо не карати, думку потерпілого, наявність на утриманні обвинуваченого двох дітей, та те, що обвинувачений раніше не судимий.

Крім того, зазначає, що по даній справі за аналогічні дії шахрайство засуджені ОСОБА_10 та ОСОБА_14 до покарання у вигляді штрафу.

Просить вирок Івано-Франківського міського суду від 28.12.2015 р. змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу. Також просить повторно дослідити при апеляційному розгляді апеляційної скарги докази того, що ОСОБА_7 частково визнав вину у скоєному, його відношення до скоєного, характеризуючі дані, та для цього допитати ОСОБА_7 .

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили змінити вирок суду, призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, оскільки вважає вирок законним та обґрунтованим, а тому просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оскаржує правильність встановлених судом фактичних обставин, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує на незаконність вироку суду в частині призначеного обвинуваченому покарання і вважає його надто суворим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався встановлених статтею 65 КК України засад.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, відповідно до положень статей 66, 67 КК України, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином врахував характер вчинених дій обвинуваченим та дані про особу винного.

Зокрема, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках в Івано-Франківському ОНД та ОКПНД не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох повнолітніх дітей: дочку ОСОБА_15 , 1997 року народження та дочку ОСОБА_16 , 1996 року народження.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апеляції про те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, оскільки судом було встановлено, що вину у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_7 визнав частково, а шкоду за вчинений злочин потерпілому не відшкодував.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника про те, що за аналогічні дії обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_14 засуджені до покарання у вигляді штрафу, оскільки відповідно до вимог ст.65 КК України, покарання повинно бути призначено кожній особі, яка вчинила злочин з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів приймає до уваги доводи сторони захисту щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 та те, що він страждає гіпертонічною хворобою і вважає, що ця обставина не впливає на законність та справедливість призначеного йому покарання.

Вирішуючи питання щодо справедливості покарання , призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів також враховує конкретні обставини вчиненого злочину внаслідок якого потерпілому було заподіяно значну шкоду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3