Справа № 439/474/16-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/249/16 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2016 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2016 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Білашів Здолбунівського району

Рівненської області, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту взяття під варту - з 18 год. 30 хв. 16 квітня 2016 року до 14 червня 2016 року.

На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та постановити ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надто суворим запобіжним заходом й в обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ОСОБА_8 , будучи допитаним в якості підозрюваного, повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, одружений, проживає з дружиною та дітьми, з яких один син повнолітній, а семеро дітей малолітні й неповнолітні, не працює, оскільки веде домашнє господарство, за місцем проживання характеризується позитивно. З огляду на викладене немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_8 впливатиме на свідків, які були очевидцями кримінального правопорушення й дали показання, вчинятиме кримінальні правопорушення, уникатиме слідства та суду, відсутні ризики, за наявності яких ОСОБА_8 необхідно було обирати тримання під вартою, достатнім є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді; доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

15 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 внесені відомості про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

16 квітня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме в тому, що він з 12 квітня по 14 квітня 2016 року своїми умисними протиправними діями заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_10 , що спричинило смерть останньої.

Судове рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Своє рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України; відсутністю місця праці, засобів до існування та міцних соціальних зв`язків; наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, про наявність передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 спричинив смерть людини, колегія суддів дійшла висновку, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу (в тому числі домашнього арешту) не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і що за таких умов слідчий суддя відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив розмір застави.

Доводи сторони захисту про те, що тримання ОСОБА_8 під вартою є надто суворим запобіжним заходом, недоведеність наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, неврахування судом особи підозрюваного, його сімейного стану колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере, виходячи з наступного.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, ч.4 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Дані про особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан враховані судом при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу й не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.4 ст. 196, ч.1, ч.2 ст. 197 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.

За змістом ч.5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків тримання під вартою береться до уваги той день, від якого починається строк.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і це підтвердив прокурор в судовому засіданні, ОСОБА_8 фактично був затриманий 15 квітня 2016 року. Тому строк тримання під вартою ОСОБА_8 слід визначити 60 днів з 15 квітня 2016 року по 13 червня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2016 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_8 визначити 60 днів з 15 квітня 2016 року по 13 червня 2016 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4