справа №619/442/15-к
провадження №1-кп/619/35/16
ВИРОК
іменем України

01 березня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурорівОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого цивільного позивача представника цивільного позивача представника цивільного відповідача захисника обвинуваченого обвинуваченогоОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001085 від 25.07.2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» підсобним робітником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ВСТАНОВИВ:
25 липня 2014 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Опель» р.н. НОМЕР_1 без вантажу, рухався із невеликою швидкістю по проїзній частині автошляху Харків-Щербаківка в напрямку розташування КПП «Гоптівка», з яким слідували в якості пасажирів ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В цей же час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Тойота» р/н НОМЕР_2 без вантажу, рухався в попутному напрямку зі швидкістю 80 км/год.

В ході руху ОСОБА_12 , рухаючись по автошляху Харків-Щербаківка в районі 20 км.+320м. грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

-п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-п. 10.4 «Перед поворотом направо і наліво, в тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій зобов`язаний завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли відбувається поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот…».

Порушивши вказані вище вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_12 , проявляючи необережність,не переконавшись в безпеці своїх дій, а також в тому, що своїми подальшими діями створить безпеку або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, зманеврував ліворуч, розвертаючись та виїжджаючи на смугу зустрічного напрямку та допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем «Тойота» р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок чого, ОСОБА_7 отримав згідно з висновком судово-медичної експертизи №113/14/Д від 05.09.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: садна, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, синець, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; тілесні ушкодження у вигляді: забита рана лівої щоки, яка відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; перелом лівої скуластої кістки, який відноситься до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

Дорожньо-транспортна пригода та її наслідки у вигляді перерахованих тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_7 , відповідно до висновків судово-автотехнічної експертизи №946/14 від 11.11.2014 року, перебувають у причинному зв`язку з порушеннями вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, яких припустився ОСОБА_12 управляючи транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав і пояснив, що 24.07.2014 року він їхав з м. Харкова до кордону України з Російською Федерацією до КПП «Гоптівка». Разом з ним в якості пасажирів в автомобілі знаходилися ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 Рухаючись по автошляху Харків-Щербаківка в районі 20 км.+320 м. сталося зіткнення з автомобілем Тойота. Винним в ДТП вважає водія ОСОБА_8 , так як останній перевищив швидкість руху. Уникнути при маневрі зіткнення він не зміг, так як в процесі маневру і перед його початком ніяких транспортних засобів позаду не було. Маневр повороту він здійснював безпечно, тому його провини в зіткненні не має. Автомобіль Опель, яким керував обвинувачений, розвернуло від удару на 360 градусів, хоча автомобіль був завантаженим. Від даного ДТП постраждав пасажир ОСОБА_7 , у якого було встановлено за медичними даними перелом скулової кістки.

Суд вважає, що не визнаючи свою провину, обвинувачений ОСОБА_12 обрав такий спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, але винуватість обвинуваченого ОСОБА_12 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що з 24 на 25 липня 2014 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_12 , батьком ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 їхали до Російської Федерації на роботу. ОСОБА_12 перебував за кермом автомобіля Опель. В дорозі потерпілий заснув і прокинувся, коли перебував на асфальті в крові. Батько перебував поруч, а ОСОБА_16 та Трухін також лежали поруч на асфальті. Швидка допомога доставила його в лікарню, де було надано медичну допомогу, а саме накладені шви на рани обличчя. Перелом він не відчував. На наступний день був виписаний з лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 25.07.2014 року він їхав за кермом автомобіля Тойота, де в районі 20 км. автодороги Харків-Щербаківка попереду нього рухався автомобіль Опель, який різко в сторону автозаправної станції здійснив маневр повороту. В результаті сталося зіткнення, так як він не мав можливості зупинитися або уникнути зіткнення. При цьому автомобіль Опель рухався в третій полосі розгону, де почав різко розвертатися. Свідок вискочив зі свого автомобіля, так як необхідно було перекрити рух, щоб інші машини не наїхали на лежачих на асфальті пасажирів автомобіля Опель. В органи ДАІ про ДТП також повідомив свідок. Внаслідок ДТП йому було завдано матеріальних збитків, так як автомобіль свідка отримав значні пошкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 25.07.2014 року він разом з сином, обвинуваченим, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 рухалися в автомобілі Опель до Російської Федерації. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_12 . На автошляху ОСОБА_18 -Щербаківка сталася ДТП, в результаті якої його син отримав тілесні ушкодження. Перед самим зіткненням він почув шум автомобіля позаду дуже сильний. По цьому шуму було чути, що автомобіль дуже швидко рухався і не намагався знизити швидкість. Син свідка вилетів з авто на асфальт. Селіверстов та Трухін також перебували на асфальті. Всі пасажири були розкидані на відрізку дороги приблизно 15 метрів. Прибула швидка на місце ДТП і він разом з сином був доставлений в лікарню.

Дослідженими в судовому засіданні даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 липня 2014 року на а.с. 6-10 том 1, у якому зафіксовані встановлені при огляді обставини ДТП.

Дослідженою схемою дорожньо-транспортної пригоди від 25 липня 2014 року на а.с. 12 том 1.

Даними протоколу огляду транспортних засобів автомобіля «Опель» та автомобіля «Тойота» від 25 липня 2014 року на а.с. 14, 15 том 1.

Дослідженими даними висновку судово-медичної експертизи № 113/14/Д від 19 листопада 2014 року про те, що у потерпілого ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани лівої щоки, садна м`яких тканин голови, множинні забиті рани, садна верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, синець, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; перелом лівої скуластої кістки, який відноситься до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я на а.с. 69-70 том 1.

Даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 670/14 від 05 вересня 2014 року на а.с. 74-94 том 1.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29 вересня 2014 року на а.с. 138-142 том 1 за участю свідка ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 .

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04 жовтня 2014 року на а.с. 147-151 том 1 за участю обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_11 .

Даними протоколів проведення слідчого експерименту від 09 січня 2015 року на а.с. 190-197 том 1 за участю експерта авто техніка ОСОБА_19 .

Даними висновку судової авто-технічної експертизи № 793/14 від 06 вересня 2014 року про те, що на момент ДТП і на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля Тойота перебували в працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на їх вихідні параметри на а.с. 99-108 том 1.

Даними висновку судової авто товарознавчої експертизи № 9657 від 08 вересня 2014 року про те, що матеріальна шкода, завдана володільцю автомобіля Тойота д.н. НОМЕР_2 при ДТП 25 липня 2014 року складає 109462 грн. 55 коп. на а.с. 112-115 том 1.

Даними висновку судової авто-технічної експертизи № 946/14 від 11 листопада 2014 року про те, що в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Тойота ОСОБА_8 не має невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з подією, що відбулася. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Опель ОСОБА_12 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, в діях водія автомобіля Опель ОСОБА_12 є невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією, що відбулася на а.с. 158-161 том 1.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 підтримав висновок вищевказаної експертизи і пояснив, що за встановленими ним даними експертизи винним у ДТП від 25 липня 2014 року є ОСОБА_12 .

Даними висновку судової авто-технічної експертизи № 38/15 від 23 січня 2015 року про те, що за вихідними даними зі свідчень обвинуваченого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 розташування в момент зіткнення автомобіля Опель та автомобіля Тойота не узгоджується, тому вирішити поставлені перед експертом питання не має можливості на а.с. 203-205 том 1.

Даними висновку судової авто-технічної експертизи № 9139 від 30 листопада 2015 року, яка доручена проведенням за ухвалою Дергачівського районного суду від 07 вересня 2015 року про те, що в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Опель ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, та знаходилися з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. (а.с. 155-165 том 2).

Суд, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні вищевказані докази, які у відповідності до ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими, оцінюючи їх у своїй сукупності, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_12 та вважає, що його дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_12 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України та ст. 67 КК України відсутні обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_12 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце роботи, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивного боку. Крім того, обвинувачений має на утриманні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_12 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який згідно статті 12 КК України являється злочином невеликої тяжкості, необережним за формою вини. Суд враховує роз`яснення п. 20 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в яких зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також особу винного.

Враховуючи сукупність даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що вони істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину. За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити винному ОСОБА_12 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян та вважає доцільним застосування до нього додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, в межах санкції частини цієї статті, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, яка отримала матеріальну та моральну шкоду від злочину, має право пред`явити до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позивач ОСОБА_8 звернувся з позовом до ОСОБА_12 , ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, у якому просив стягнути з урахуванням індексу інфляції завдані йому матеріальні збитки з ОСОБА_12 в розмірі 111338,88 коп. та з ПАТ «Страхова група «ТАС» страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., а також з обвинуваченого ОСОБА_12 моральну шкоду в сумі 60000 грн. і витрати на надану правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 22.3 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується також моральна шкода. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року з наступними змінами під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського ведення, оперативного керування або за іншими підставами.

Як встановлено судом ОСОБА_12 керував транспортним засобом автомобілем «Опель» р.н. НОМЕР_1 на підставі довіреності, власником автомобіля є ОСОБА_24 (а.с. 176, 219, 220 том 1). Цивільному позивачу ОСОБА_8 належить автомобіль Тойота д.н. НОМЕР_2 , при цьому цивільно-правова відповідальність власника вказаного автомобіля була застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС» на підставі договору, що підтверджується полісом № АС/9505687 на а.с. 33 том 1. Відповідно страхового полісу та згідно п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ліміт компенсації завданої шкоди життю та здоров`ю становить до 100000 грн., майнової шкоди 50000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_12 , ПАТ «Страхова група «ТАС підлягає задоволенню частково. В частині понесених матеріальних збитків за завдану матеріальну шкоду, яка полягає в пошкодженні автомобіля з урахуванням індексу інфляції позов підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 161337,88 грн. Представник ПАТ «Страхова група «ТАС» ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги визнала на суму 49050 грн. з урахуванням франшизи в сумі 950 грн. В адресованому суду клопотанні (а.с. 58 том 2) представник цивільного відповідача ОСОБА_10 просила за її відсутності продовжувати розгляд справи, що суд вважав за можливе, тому позов ОСОБА_8 в частині стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає задоволенню частково на суму 49050 грн. Підлягає задоволенню позов в частині стягнення з ОСОБА_12 завданих матеріальних збитків від пошкодження автомобіля на суму 112287,88 коп. В результаті злочину ОСОБА_8 причинена моральна шкода у вигляді перенесених моральних страждань, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням належного йому майна. З урахуванням викладеного, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та враховуючи характер переживань, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого цивільний позивач вимушений звертатися до суду за захистом порушеного права, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_12 підлягають задоволенню в сумі 3000 грн. Підлягають задоволенню також витрати понесені ОСОБА_8 за надання правової допомоги на суму 5000 грн.

Процесуальні витрати за проведені судові експертизи суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_12 .
Речових доказів у справі не має.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн. (вісім тисят пя`тсот грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_8 страхове відшкодування в розмірі 49050 грн. (сорок дев`ять тисят п`ятдесят грн.).

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 112287,88 коп., завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та витрати за надання правової допомоги в розмірі 5000 грн., а всього на суму 120287,88 коп. (сто двадцять тисяч двісті вісімдесят сім грн. вісімдесят вісім коп.).

Стягнути з ОСОБА_12 процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави в сумі 3980,34 грн. (три тисячі дев`ятсот вісімдесят грн. тридцять чотири коп.).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1