Справа № 137/2051/13-к
У Х В А Л А

24.12.2013

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Білик Н.В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Літина клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_1, 1962.09.04 року народження , народився в м.Калинівка Вінницької області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджений Оболонським районним судом м.Києва 12.10.2010 року за ст. ст. 369 ч.2, 190 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

сторона захисту - адвокат ОСОБА_2,

сторона обвинувачення - прокурор Швандер Б.М.

В С Т А Н О В И В:

До Літинського районного суду надійшло клопотання, адвоката засудженого ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання. В клопотанні зазначає, що ОСОБА_1 засуджений 12.10.2010 року Оболонським районним судом м.Києва за ст. ст. 369 ч.2, 190 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності. Відбуває покарання у Літинській ВК-123 та, на даний час, відбув 3 роки 2 місяці позбавлення волі. До відбування покарання,в 2006 році, ОСОБА_1 переніс важку операцію на шлунку - резекція шлунку по Більрот 2 ст., операція з приводу вагомії та резекції антрального відділу шлунку і культі ДПК. Під час відбування покарання його хвороба ускладнилась і вона перешкоджає відбуванню покарання. Відповідно до висновків медичної комісії Бучанської виправної колонії Київської області від 13.07.2013 року в нього було діагностовано захворювання кишечника та інших органів травлення з вираженним синдромом порушення усмоктування. Комісія діагностувала: Демпинг синдром 2-3 ступеню. Атонія культі шлунку ОСОБА_3 хвороба, Дефузний остеохондроз хребта, паталогія дисків, полікулярний больовий синдром. Крім того, цією ж комісією в засудженого ОСОБА_1, була дігностована друга тяжка хвороба, яка відноситься до категорії хвороб нервової системи та органів чуття - травматичні захворювання центральної нервової системи з вираженим стійкими явищами осередкового враження мозку - параплегія. У висновках комісії лікарем-невропатологом встановлено діагноз - емоційно -вольовий розлад особистості з функціональною параплегією нижніх кінцівок. Також адвокат засудженого в клопотанні зазначає, що здоров'я ОСОБА_1 погіршується з кожним днем. В даний час він не може самостійно пересуватися, користується лише інвалідним візком.Вищезазначені хвороби прогресують і можуть призвести до трагічних наслідків. ОСОБА_1 потребує лікуваня поза межами виправної установи, йому необхідно робити операцію в інституті хірургії та транспланталогії АМН України ім.акад.Шалімова, адже це єдина медична установа де можуть провести таку операцію. Тому змушений звернутись до суду з даним клопотанням та просить звільнити засудженого, ОСОБА_1 від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 клопотання підтримав та пояснив, що Демпінг-синдром, який виявлений у засудженого відноситься до п.10 Переліку хвороб які є підставою для звільнення від покарання. Крім того зазначив, що перебування у виправній установі засудженому спричиняє фізичні страждання. Також він через хворобу не може залучатися до праці, що є основним заходом виправлення засуджених. Тому просить, враховуючи його стан здоров'я, звільнити від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_1 клопотання підтримав та просить дати йому можливість пролікуватися за межами виправної колонії.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання за хворобою, так як перелік хвороб, виявлених у ОСОБА_1 не входить до Переліку який дає підстави звільнити засудженого від відбування покарання.

В судовому засіданні голова спеціальної лікарської комісії ОСОБА_4, пояснив, що проводив обстеження засудженого ОСОБА_1, однак останній під дію ст.537 КПК України не підпадає.

Лікар ОСОБА_5, підтвердив, що ОСОБА_1 лікувався ще до засудження з приводу захворювань системи травлення, однак він особисто ОСОБА_1 не лікував та не може пояснити чи може засуджений відбувати покарання за станом здоров'я.

Свідок ОСОБА_6, пояснив, що працює лікарем-хірургом в інституті хірургії та трансплантології України ім.Шалімова. Підтвердив, що ОСОБА_1 ще до засудження проходив лікування у вищевказаному медичному закладі. У ОСОБА_1 булдо виявлено Демпінг-синдром, на усунення якого була зроблена операція. Для визначення стану хворого на даний час необхідне додаткове обстеження.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора та учасників судового процесу, суд вважає, що клопотання адвоката засудженого ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Оболонського районного суду м.Києва від 12.10.2010 року ОСОБА_1 засуджений до 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна. Із копій наданих медичних документів судом встановлено, що засуджений дійсно має ряд захворювань та проходив лікування, що підтверджується епікризом та довідками.Відповідно до копії висновка спеціальної лікарської комісії №19 від 24.09.2013 року про медичне обстеження зазначено, що засуджений ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 під дію ст.537 КПК України не підпадає. Із висновка спеціальної лікарської комісії №25 від 13.12.2013 року встановлено, що у засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні захворювання зазначені у "Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", затвердженого наказом ДДУВП і МОЗ України №3/6 від 18.01.2000 р.

Відповідно до ч.2ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільненна від подальшого відбування покарання. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Мінстерства охорони здоров'я України №3/6 від 18.01.2000 року , затверджено перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання.

Відповідно до п.1 Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів в суди про звільнення від дальшого відбуття покарання, яка є Додаток № 2 до наказу МВС України № 256 від 13 травня 1992 р., медичному обстеженню підлягають засуджені, які захворіли в місцях позбавлення волі, а також особи, що захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для представлення в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбуття покарання

Відповідно до п.2. Інструкції, медичне обстеження таких засуджених здійснюють спеціальні лікарські комісії.

Відповідно до п. 4.Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів в суди про звільнення від дальшого відбуття покарання, з урахуванням результатів проведеного лікування та заключного діагнозу комісія після медичного огляду засудженого робить висновок про наявність або відсутність у оглянутого захворювання, зазначеного в Переліку. Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що основним критерієм звільнення від відбування покарання є хвороба яка перешкоджає відбуванню покарання. Спільним наказом ДДУВП і МОЗ України №3/6 від 18.01.2000 р. затверджено Перелік хвороб ,які є підставою для звільнення від відбування покарання. Медичні документи, а також комісійні висновки свідчать про те, що у ОСОБА_1 таких хвороб немає. Адвокат засудженого та сам засуджений стверджують що вичвлений у нього Демпінг-синдром підпадає під п.10 Переліку. Пункт 10 передбачає - Хвороби органів травлення.

10.1. Захворювання кишечника та інших органів травлення з вираженим синдромом порушення усмоктування в стадії кахексії.

Стан кахексії жодним медичним документом у ОСОБА_1не підтверджено.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 28.09.1973 року "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу", вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли та хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Судом враховано, що ОСОБА_1 засуджений за вчинення тяжкого злочину, до покарання у виді 8 років позбавлення волі. Характеристика із Літинської ВК 123 свідчить, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання на шлях виправлення не став, характеризується негативно, має чотири стягнення, заохочень не має, заходи виховного характеру не відвідує.

Однією із підстав для звільнення від подальшого відбування покарання у місцях позбавлення волі, сторона захисту зазначає - спричинення фізичних страждань засудженому, що є порушенням Європейської Конвенції та Конституції України.

Відповідно до практики Європейського суду зазначено, що порушення статті 3 Конвенції не може мати місце лише в зв'язку з погіршенням стану здоров'я заінтересованої особи, проте таке порушення може бути в зв'язку з неналежним наданням медичної допомоги (див. рішення «Мельник проти України». Хоча статтю 3 Конвенції не можна тлумачити так, ніби вона покладає загальний обов'язок звільнити затриманого за станом здоров'я , вона все ж зобов'язує державу захищати фізичну цілісність осіб, позбавлених свободи, зокрема, надаючи їм необхідну медичну допомогу (див. рішення «Рівьєр проти Франції» ).

Враховуючи наведене, та беручи до уваги практику Європейського суду, яка не покладає на державу загальний обов'язок звільнити засудженого за станом здоров'я, а також беручи до уваги національне законодавство, яким визначено перелік хвороб, що є підставою для звільнення, суд вважає що клопотання не підлягає до задоволення. Оскільки в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 не страждає на хвороби, які відповідно до національного законодавства є підставою для звільнення від відбування покарання за хворобою.

Керуючись ст.84 КК України ст. ст. 537,539 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката засудженого ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскражена до апеляційного суду Вінницької області через райсуд протягом 7 днів.

Суддя: Білик Н.В.