Справа № 738/1226/16-к
№ провадження 1-в/738/631/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,
В С Т А H О В И В:
У червні 2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Позов мотивує тим, що він відбуває покарання в Менській ВК №91 за вироком Ленініського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2014 року, де режим відбування покарання не порушує, стягнень не має, працює старшим днювальним відділення №8 МВК №91, відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, а тому вважає що підпадає під пільгу, передбачену ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Представники установи виконання покарань та спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не прибули, але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що засуджений своє поведінкою не довів своє виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2014 року за ст..15 ч.2 ст.186 ч.3, ст..71 КК України до 4 років 1 дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 02.12.2013 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 02.12.2013 року по 24.02.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.

Проте суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений відбуваючи покарання в Менській ВК №91 з 25.03.2014 року, допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що отримав чотири стягнення, із засудженим було проведено три профілактично-виховні бесіди, щодо недопущення в подальшому порушень встановленого порядку відбування покарання. З 27.11.2014 року виконував обов`язки старшого днювального на відділенні, до виконання покладених на нього обов`язків ставився старанно, за що отримав одне заохочення. 25.04.2015 року звільнився з роботи за власним бажанням. З травня 2015 року по лютий 2016 року на виробництві установи працевлаштований не був, бажання працевлаштуватись не виявляв. З березня 2016 року виконує обов`язки старшого днювального, до своїх обов`язків ставиться посередньо. З представниками адміністрації намагається бути ввічливий, але може вступати в суперечки при відстоюванні своєї думки, законні вимоги виконує тільки під контролем, на зроблені зауваження реагує не завжди належним чином. За характером: хитрий, скритний.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, беззаперечне виконання законних вказівок адміністрації, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, наявність заохочень і відсутність стягнень, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа постійно бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, прагне до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Враховуючи особу засудженого, наявність у нього п`ять стягнень та одного заохочення за весь час відбування покарання, те, він неоднарозово судимий, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого не свідчить про його виправлення, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії .

Суддя ОСОБА_1