АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/705/16 Справа № 205/109/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційною скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання захисника засудженого про звільнення її від відбування покарання ОСОБА_8 на підставі положень Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Обґрунтувуючи прийняте рішення суд першої інстанції послався на те, що до засудженого ОСОБА_8 раніше вже було застосовано амністію протягом останніх десяти років, що, в свою чергу, виключає можливість застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 . Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року та скоротити останьому половину невідбутої частини покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що Ленінський районний суду м. Дніпропетровська при винесенні ухвали від 04 березня 2016 року про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_8 Закону України "Про амністію у 2014 році": неправильно тлумачив Закону України "Про амністію у 2014році".

Так 04 грудня 2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було ухвалено вирок згідно якого ОСОБА_8 був визнаний винним у зчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, та ч. 1 ст. 317 КК України, та за сукупністю злочинів йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України від 08.04.2014 № 1185-УІІ «Про амністію у 2014 році». Відповідно до ст. 12 цього Закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Згідно з вищезазначеним вироком ОСОБА_8 засуджений за злочини передбачені ч. 2 ст. 309 КК України вчинений ним 26 лютого 2014 року, ч. 1 ст. 317 КК України та вчинений ним 03 квітня 2014 року, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році». Вироком встановлено початок строку відбування покарання з 10 квітня 2014 року.

Ухвалою від 17 липня 2014 року Синельніковським міськрайонним судом Дніпропетровські області до ОСОБА_8 було застосовано ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та скорочено наполовину невідбуту частину покарання, засудженому за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2014 року за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 1 місяі позбавлення волі.

Відповідно до пункту «е» статті 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» "амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністії або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисни злочин." Виходячи з положень зазначеної статті амністія не застосовується до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин, тобто вчинив новий злочин вже після набуття чинності Закону України «Про амністію у 2014 році».

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про застосування амністії в Україні" "дія закон про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно". Зазначені норма також з закріплена в ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Виходячи з положень вищезазначених статей Законів, злочини вчинені ОСОБА_8 за вироком від 04 грудня 2014 року винесеним Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вчинені до дня набрання чинност Закону України «Про амністію у 2014 роиі» та підпадають під дію ст. 6 зазначеного закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника засудженого на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги захисника засудженого стосовно необґрунтованості прийнятого місцевим судом рішення про відмову в застосуванні щодо нього амністії, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів провадження № 205/109/16-к за клопотанням адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року. ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України за незаконне придбання 26 лютого 2014 року та зберігання наркотичних засобів та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Ухвалою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року до засудженого ОСОБА_8 було застосовано положення Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

04 грудня 2014 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було ухвалено вирок згідно якого ОСОБА_8 був визнаний винним у зчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, та ч. 1 ст. 317 КК України, та за сукупністю злочинів йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» та вироком встановлено початок строку відбування покарання з 10 квітня 2014 року.

Таким чином обидва злочини за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 20114 року були вчинені ОСОБА_8 26 лютого 2014 року та 03 квітня 2014 року тобто до набрання законної сили Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, однак вищезазначеним обставинам при розгляді клопотання захисника в інтересах засудженого ОСОБА_8 судом першої інстанції належна оцінка дана не була, а тому на думку колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції передчасно прийшов висновку про відмову в застосуванні відносно засудженого ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року

З огляду на викладене, на підставі ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 року, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати, та направити справу для здійснення судового розгляду в той же суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ __________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4