УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/8543/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати. Постановити нову ухвалу. Системний блок ПЕОМ марки «Shatto» повернути власнику - ОСОБА_7 . В решті ухвалу залишити без змін. Посилається на те, що конфіскований системний блок ПЕОМ марки «Shatto» не є знаряддям вчинення злочину, а тому на підставі ч.ч.1,9 ст. 100 КПК України має бути повернутий йому як власнику.
Заслухавши доповідь судді, засудженого його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, про залишення ухвали суду з без зміни, перевіривши судове рішення відповідно до ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Пунктом 2 частини 4 статті 374 КПК України передбачено, що у резолютивній частині вироку суду зазначається рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.
Як вбачається із змісту резолютивної частини вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2015 року, судом затверджено угоду від 29 жовтня 2015 року між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України та призначено із застосування ст. 69 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 5100 гривень з конфіскацією предметів контрабанди. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення мистецтвознавчої експертизи в розмірі 1136,48 грн. та витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 307 гривень. Судом першої інстанції під час ухвалення вироку, не було вирішено долю речових доказів, в тому числі і системного блоку ПЕОМ, «Shatto».
Згідно п.1 ч.9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.
За наведених обставин доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що конфіскований системний блок ПЕОМ марки «Shatto» не є знаряддям вчинення злочину, а тому на підставі ч.ч.1,9 ст. 100 КПК України має бути повернутий йому як власнику є безпідставними.
Враховуючи, що положення КПК України не регулюють питання кримінального провадження у даному випадку, колегія суддів відповідно до ч.6 ст.9 КПК України застосовує загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України і вважає, що порушені в апеляційній скарзі питання про вирішення долі речових доказів підлягають розгляду в апеляційному порядку.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2016 року - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: