Код суду 233 Справа № 233/2324/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000260 від 13 травня 2016 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, проходив військову службу на посаді передового авіанавідника управління військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні старший лейтенант, на поточний час звільнений зі служби, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в :
Відповідно до ст. 4 ч.8, ст. 5 ч.1, ст. 10, 11, ст. 22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку га мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, ОСОБА_4 був призваний у зв`язку з мобілізацією на особливий період до лав Збройних Сил України 29 січня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до наказу першого заступника Міністра оборони України від 06 березня 2015 року № 28, ОСОБА_4 був призначений на посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини штабу військової частини польова пошта НОМЕР_1 . По прибуттю до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині від 10.03.2015 року № 44, ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу цієї військової частини та вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. В подальшому на підставі наказу Командувача ІНФОРМАЦІЯ_3 по стройовій частині від 09.10.2015 року № 10, ОСОБА_4 було призначено на посаду передового авіанавідника управління військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем, старший лейтенант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, п.8 ст. 6, п.2 ст. 23, п.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками. положеннями інструкціями, а саме: неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Разом з тим, старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, вчинив умисно військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.
22 березня 2016 року старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без дозволу командування вчинив самовільне залишення території військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташовується у АДРЕСА_2 .
В період часу з 22 березня 2016 року по 11 квітня 2016 року старший лейтенант ОСОБА_4 не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби проживав в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований в АДРЕСА_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду.
11 квітня 2016 року старший лейтенант ОСОБА_4 прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 таким чином припинивши ухилятись від військової служби
Тобто, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем служби за мобілізацією та проходячи її на посаді передового авіанавідника управління військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 37, 40, 59, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, ст. 23, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 4 ч.3 п.8, ст. 5 ч.1, ст. 22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України віл 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, п.п. 4, 7, 12, 122 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 р., 22 березня 2016 року, діючи умисно, з мстою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, вчинив самовільне залишення території військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 без поважних причин та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 11 квітня 2016 року, проводячи час на власний розсуд в м. Костянтинівка Донецької області не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах він, будучи військовослужбовцем, з 22 березня 2016 року по 11 квітня 2016 року не з`являвся на військову службу без поважних причин та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час в місті Костянтинівка Донецької області в готелі «Восток», не пов`язуючи його з виконанням військової служби. Також зазначив, що він неодноразово був у місцях збройних конфліктів, але за весь час проходження служби жодного разу не був у відпустці, тому йому потрібний був відпочинок та психологічне розвантаження. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив, за можливості, не позбавляти його волі.
Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачений ОСОБА_4 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 407 КК України, так як він, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину без поважних причин, в умовах особливого періоду.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; за місцем проходження служби характеризується позитивно; у скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.
Речових доказів по справі немає.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речових доказів немає.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя