Cправа № 750/7522/16-к
Провадження № 1-кс/750/2279/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2016 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
08.08.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого 01.05.2016 р. у нього майна, а саме автомобіля «Фольксваген Пасат», 1998 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий на час вилучення перебував у його володінні, реєстраційного посвідчення на вищевказаний автомобіль та довіреності від ОСОБА_6 на право володіння, користування та відчуження зазначеного автомобіля, однак, до цього часу копія протоколу вилучення транспортного засобу не надана, вказане майно не повернуте та з клопотанням про накладення арешту на майно у встановлений строк слідчий не звертався, тобто вказане майно утримується слідчим без жодних правових підстав.
У судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , таку підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Представник особи, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_7 , також скаргу підтримав та вказав, що слідчий тривалий час незаконно утримує майно ОСОБА_3 , всі необхідні слідчі дії вже проведені, з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у встановлений законом строк слідчий не звертався, в зв`язку з чим необхідності в утриманні немає і таке майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено, тобто його довірителю ОСОБА_3 .
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні не погодилась зі скаргою, пояснивши, що дійсно 01.05.2016 р. під час огляду місця події саме у ОСОБА_3 був вилучений зазначений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Підтвердила, що у передбачений законом строк з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна вона до суду не зверталась. 02.05.2016 р. автомобіль був визнаний речовим доказом, щодо свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу таке рішення не приймалось. Більш того, вказала, що на даний час слідчі дії з вилученим майном вже проведені, висновки експертного дослідження отримані, а також підтвердила, що вилучений у ОСОБА_3 автомобіль на даний час утримується без підстав, передбачених КПК України і погодилась щодо його повернення. Заперечувала проти повернення вилучених документів, оскільки довіреність не вилучалась, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не відповідає аналогічним свідоцтвам, що знаходяться в офіційному обігу в Україні, хоча з клопотанням про накладення арешту на таке свідоцтво не зверталась та рішення про визнання такого документу речовим доказом також не приймалось.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0004112, приходжу до наступного висновку.
Слідчим відділом Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004112 від 02.05.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в зв`язку з тим, що 01.05.2016 р. по вул. Київській, 49 в м. Чернігові було зупинено автомобіль марки «Фольксваген Пасат Б5», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , під час огляду якого було виявлено неспівпадання номеру кузова автомобіля з номером, зазначеним в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.
Як слідує з протоколу огляду місця події, 01.05.2016 р. в ході такого огляду на вул. Київській, 49 у м. Чернігові було виявлено та вилучено автомобіль марки «Фольксваген Пасат Б5», номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до постанови слідчого від 02.05.2016 р., вказаний автомобіль був визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню. Аналогічного рішення щодо вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідчим до цього часу не прийнято. І також, як слідує з матеріалів кримінального провадження, арешт на таке майно накладено не було.

Разом з тим, як слідує із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
При цьому, ч. 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчим суддею встановлено, що ані прокурор, ані слідчий не звертались до слідчого судді з клопотанням в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, щодо вирішення питання про накладення арешту на тимчасове вилучене під час огляду місця події майно, тому це майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено.
Також, суду не надано доказів, про застосовування щодо спірного майна процедури в порядку ст. ст. 160-166 КПК України.
Враховуючи, що вищезазначені вимоги ч. 1 ст. 100 та ч. 5 ст. 171 КПК України в даному випадку виконані не були, а навпаки порушені, оскільки на дане майно не накладений арешт та воно не повернуте його власнику (володільцю) на зберігання, а також те, що єдиною підставою обмеження права власності під час кримінального провадження є вмотивоване судове рішення, ухвалене в порядку, передбаченому КПК України ( ч.1 ст. 16 КПК України), а в даному випадку таке судове рішення відсутнє, тому і відсутні підстави для подальшого його утримання, тому скаргу належить визнати обґрунтованою і задовольнити в частині повернення транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію. Посилання слідчого на те, що свідоцтво про реєстрацію транспортно засобу не підлягає поверненню, оскільки згідно висновку експерта не відповідає аналогічним свідоцтвам, що знаходяться в офіційному обігу в Україні, не може бути прийняте до уваги з огляду на те, що ані слідчий, ані прокурор у передбачений законом строк та в установленому порядку не звертались до суду з клопотанням про накладення арешту на таке майно, також воно не було визнано і речовим доказом. Як передбачено ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а тому слідчий суддя не може перебирати на себе функції органу досудового розслідування та прокурора щодо збереження тимчасово вилученого майна.
Разом з тим, скарга в частині повернення довіреності від імені ОСОБА_6 на право володіння, користування та відчуження транспортного засобу не підлягає задоволенню, оскільки, як в наданих заявником документах, так і в матеріалах кримінального провадження №0004112, відсутні відомості про таке вилучення.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене 01.05.2016 р. у нього майно, а саме автомобіль «Фольксваген Пасат», 1998 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1