АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/463/16 Справа № 709/1997/15-к Категорія: ч. 1 ст. 115, ч. 1, 2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року

м. Черкаси

Суддя-доповідач судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_2 , з участю секретяра ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси клопотання прокурора, наведене у апеляційній скарзі, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2016 року про повернення керівнику Золотоніської місцевої прокуратури обвинувального акта відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничуватка Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працює трактористом СТОВ «Дніпро», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2016 року повернуто керівнику Золотоніської місцевої прокуратури обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, для приведення акту у відповідність до вимог КПК України.

Не погодившись з указаною ухвалою місцевого суду прокурор Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2016 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, й призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Також в апеляційній скарзі прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання, наведеного в апеляційній скарзі, прокурор вказує, що 10.04.2016 закінчується строк тримання під вартою, визначений обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2016 року.

Вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на сьогодні не зменшились, зокрема ризики можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків та потерпілих, а також ймовірним є те, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші правопорушення, про що свідчить схильність особи до вчинення злочинів проти власності.

Зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115, КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до середнього ступеня тяжкості та особливо тяжких злочинів відповідно.

Викладене свідчить про те, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою щодо обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав наведене в апеляційній скарзі клопотання та просив його задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які віднесли вирішення клопотання прокурора на розсуд суду; дослідивши матеріали справи, суддя-доповідач вважає, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України суддя-доповідач після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 176 КПК України тримання під вартою, як запобіжний захід, застосовується під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Дослідивши матеріали справи, суддя-доповідач вважає, що клопотання прокурора, наведене в апеляційній скарзі, про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим, оскільки матеріали кримінального провадження містять достатні дані, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, санкція яких, зокрема, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років.

Крім цього, суддя-доповідач приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної поведінки.

За таких обставин суддя-доповідач вважає за необхідне продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 401 КПК України, суддя-доповідач

у х в а л и л а :
Клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , наведене в апеляційній скарзі, задовольнити частково.

Продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 45 днів, а саме до 20 травня 2016 року включно.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач