Справа №295/3420/16-к

УХВАЛА
Іменем України

04.03.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у в залі суду м. Житомир кримінальне провадження № 0001286 про обвинувачення:

- ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.262 ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.ч.1, 2 ст.263 та ч.3 ст.289 КК України;

- ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.ч.1, 2 ст.263 та ч.3 ст.289 КК України.

- ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.146, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.ч.1, 2 ст.263 та ч.3 ст.289 КК України.

- ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 263 та ч. 3 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під вартою у зв`язку зі спином строку тримання під вартою, визначеного попередньою ухвалою а також тим, що вони обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину, є раніше судимими, в тому числі і за насильницькі злочини, продовженням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: впливати на потерпілих, свідків, інших учасників процесу, переховуватись від суду у зв`язку із побоюванням тяжкості покарання. А також заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу в виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_11 , яка може покинути місто Житомир, поїхавши до свого постійного місця проживання, тим самим ухилитись від суду та вплинути на інших учасників процесу.

Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілої ОСОБА_7 підтримали заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Його захисник ОСОБА_12 просив змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на цілодобовий арешт за місцем його реєстрації.

Обвинувачений ОСОБА_9 разом із захисником ОСОБА_13 заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений має місце проживання, сім`ю, 3 дітей, матеріальну шкоду відшкодував, його стан здоров`я погіршився в СІЗО.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував проти продовження стосовно нього дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки не має наміру приховуватись від суду. Його захисник ОСОБА_14 просив змінити запобіжний захід стосовного його підзахисного на більш м`який, оскільки обвинувачений має місце проживання, його батьки пенсіонери, потребують догляду, за місцем проживання характеризується позитивно, в умовах ізоляції його стан здоров`я погіршився. Якщо суд вважатиме, що цілодобовий домашній арешт не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, то застосувати до нього заставу, яку може сплатити ОСОБА_16 .

Обвинувачена ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_15 заперечували проти продовження застосування до ОСОБА_11 цілодобового домашнього арешту, оскільки строк дії раніше обраного запобіжного заходу закінчився, під час перебування під вартою вона характеризувалась позитивно, не є безпосереднім учасником події нападу на потерпілу, слідству не перешкоджала, є внутрішньо переміщеною особою з районів проведення антитерористичної операції, їй потрібно стати на відповідний облік, влаштуватись на роботу, та стати на облік в центрі зайнятості.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, судом встановлено наступне.

Обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було обрано 10.09.2015 року запобіжний захід тримання під вартою, який в послідуючому був продовжений. Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили, що раніше притягувались до кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. (п.п. 1, 5).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 судом встановлено, що обвинувачений раніше судимий, має нестійкі соціальні зв`язки, не має офіційного джерела доходів, що свідчить про можливість у даному кримінальному провадженні переховуватися від органів досудового слідства або вчинити інші злочини, тобто встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу саме тримання під вартою є найбільш адекватним та доцільним на даному етапі судового провадження.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_9 судом встановлено, що він раніше судимий, має сім`ю, його доводи щодо наявності постійного джерела доходів, наявності місця роботи в судовому засіданні не знайшли підтвердження. Разом із тим, він обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, серед яких злочин, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція частини 4 статті 187 КК України передбачає позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, що може спонукати ОСОБА_9 до переховування від суду. Існує ризик, що перебуваючи на свободі ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілого, місце проживання якої ОСОБА_9 відоме, свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Існує ризик, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу саме тримання під вартою є найбільш адекватним та доцільним на даному етапі судового провадження. Його доводи щодо неналежного надання медичної допомоги в умовах ізоляції не знайшли достатнього підтвердження в судовому засіданні.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_10 судом встановлено, що ОСОБА_10 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Незважаючи на надані суду позитивні характеристики, судом встановлено наявність ризиків, що обвинувачений може під час перебування на свободі переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу, місце проживання якої йому відоме, свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Існує ризик, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу саме тримання під вартою є найбільш адекватним та доцільним на даному етапі судового провадження.

Оскільки строк тримання під вартою обвинувачених спливає, розгляд справи не розпочався, на даний час підстав для зміни вказаного запобіжного заходу немає, оскільки обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був обґрунтований відповідними ризиками, які на даний час існують, а тому суд вважає, що продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під вартою є доцільним.

Ризики не зменшились і підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який в судовому засіданні не встановлені, а тому суд вважає, що продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під вартою є доцільним.

Обвинувачена ОСОБА_17 , є внутрішньо переміщеною особою, не має міцних соціальних зв`язків, суд вважає, що вона може покинути тимчасове місце проживання, ухилившись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні. Доводи про необхідність стати на облік до управління соціального захисту населення, центру зайнятості, суд не приймає до уваги, оскільки з моменту переміщення і до затримання обвинувачена могла звернутись до цих органів, однак не виявила бажання. Таким чином судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому застосування до обвинуваченої ОСОБА_18 саме цілодобового домашнього арешту є найбільш адекватним та доцільним на даному етапі судового провадження. Підстави застосування більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити дію запобіжного заходу, тримання під вартою, для обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 02 травня 2016 року.
Продовжити дію запобіжного заходу, тримання під вартою, для обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до 02 травня 2016 року.
Продовжити дію запобіжного заходу, тримання під вартою, для обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк до 02 травня 2016 року.
Обрати обвинуваченій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід в виді домашнього арешту на строк до 02 травня 2016 року, заборонивши їй цілодобово залишати житло, будинок АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

В порядку ч.5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_11 за кожною вимогою прибувати до суду та покласти на неї обов`язок носити електронний засіб контролю до 02 травня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3