Справа № 183/485/16
№ 1-кп/183/359/16
В И Р О К
іменем України
15 червня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002180, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12 серпня 1980 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;

-17 червня 1983 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, додаткове покарання лікування від алкоголізму;

-29 листопада 1988 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, додаткове покарання конфіскація майна, лікування від алкоголізму;

-10 серпня 1992 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

-18 серпня 1995 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 26 КК України (в редакції 1960 року) визнаний особливо небезпечним рецидивістом;

-27.11.1997 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі, додаткове покарання лікування від алкоголізму. Раніше визнаний особливо небезпечним рецидивістом постановою Роменського районного суду Сумської області від 19.02.2002 року, вирок від 27.11.1997 року змінено: вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, виключити з вироку, визнання особливо небезпечним рецидивістом та додаткове покарання конфіскація майна відповідно до п. 9, р. 2, заключних перехідних положень та ч. 3 ст. 74 КК України (в редакції 2001 року);

-13 жовтня 2004 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-14 серпня 2008 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-10 травня 2012 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту;

-08 червня 2012 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком від 10.05.2012 року та до відбуття - 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбутий термін 1 місяць 29 днів за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2008 року, до відбуття призначено 3 роки 1 місяць 29 днів позбавлення волі. 17.10.2014 року звільнений умовно достроково з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області № 94 на підставі рішення Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2014 року, не відбутий термін покарання 8 місяців 28 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
13 жовтня 2015 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5 , знаходився на пров. Артема в с. Вільне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, де в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, що знаходилося на території домоволодіння АДРЕСА_1 , поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13 жовтня 2015 року приблизно о 14 годині 07 хвилин, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку незаконно проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрів потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діючи умисно, потворно, з корисливих мотивів, почав погрожувати потерпілій ОСОБА_6 фізичною розправою з застосуванням до неї насильства, яке є небезпечним для її життя чи здоров`я, вимагаючи при цьому гроші у останньої.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_6 , сприймаючи погрози ОСОБА_5 реально, як небезпечні для її життя та здоров`я, не стала чинити опір останньому та повідомила йому, що у неї відсутні кошти, які він у неї вимагає.

ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, до кінця, 13 жовтня 2015 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, знаходячись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, погрожуючи застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме 8 курицями несушками звичайними, віком 1 рік, вагою 2,5 кг кожна, вартість кожної з якої складає 100 грн., загальною вартістю 800 грн., 1 півнем звичайний, віком 1 рік, вагою 3 кг, вартістю 120 грн., алюмінієвим бідоном ємкістю 10 літрів, який не несе матеріальної цінності для потерпілої, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 920 грн.

Після цього, ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця скоєння злочину пішов у невідомому напрямку та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 920 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав, надав показання про те, що напередодні він посварився зі своєю дружиною, яка вигнала його з дому, він змушений був проживати на вулиці, внаслідок чого почав розпивати спиртні напої. Перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, 13 жовтня 2015 року вдень він прийшов до ОСОБА_6 , яка проживає в АДРЕСА_1 та був впевнений в тому, що остання має кошти вдома, т.я. надає послуги з лікування людей. Він дійсно підійшов до потерпілої, почав вимагати гроші, тримаючи в кишені куртки руку таким чином, щоб це було схоже на пістолет. При цьому він висловив погрозу потерпілій та сказав, що в його кишені мається пістолет, однак ОСОБА_6 сказала, що у неї немає таких коштів. Далі, він почав вимагати у неї віддати йому курей, на що остання, сприймаючи його погрози, як реальні, дістала мішок та почала туди складати курей. Забравши двох курок та півня він залишив територію домоволодіння, а біля хвіртки взяв алюмінієвий бідон ємністю 10 літрів. Обвинувачений кається в тому, що скоїв злочин відносно особи похилого віку, однак заперечував кількість викраденого майна.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання про те, що 13 жовтня 2015 року вдень вона перебувала на території свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 . Приблизно о 14.00 годині на територію її двору зайшов ОСОБА_5 , який почав вимагати у неї грошові кошти. При цьому ОСОБА_5 тримав руку в кишені своєї куртки, і вона реально сприймала його погрози, як пістолет, про який він весь час їй говорив. Не маючи коштів, вона відмовила йому у такій вимозі, однак він не зупинився, продовжуючи погрожувати, нібито, пістолетом, почав вимагати віддати йому курей. Вона взяла мішок поклала туди чотирьох курок і він залишив територію домоволодіння, однак через декілька хвилин повернувся, сказав, що кури втекли, тому почав вимагати йому віддати інший курей. Злякавшись, вона поклала у мішок ще чотирьох курей та півня, та він залишив територію домоволодіння, утримуючи в руках мішок. При цьому біля хвіртки ОСОБА_5 забрав алюмінієвий бідон ємністю 10 літрів, який вона просила не забирати, однак він, не звертаючи увагу на її слова, викрав все вказане нею майно та залишив місце події.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого встановленою, доведеною і підтвердженою доказами обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив та сприймав під час судового розгляду, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілої ОСОБА_6 від 14 жовтня 2015 року, в якому потерпіла просила притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка відкрито заволоділа 8 курми, 1 півнем та алюмінієвим бідоном року;

-протокол огляду місця події від 14.10.2015 року домоволодіння за АДРЕСА_1 ;

-висновок судової товарознавчої експертизи № 5672-15, у відповідності до якого ринкова вартість куриці несушки звичайної віком 1 рік складає 100 грн., вартість півня звичайного віком 1 рік складає 120 грн.;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 листопада 2015 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 опізнала ОСОБА_5 , як особу, яка відкрито заволоділа її майном 13.10.2015 року;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 26.01.2016 року, в ході якого останній показав, яким чином він відкрито заволодів майном ОСОБА_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого про кількість викраденого майна і розцінює їх, як обрану позицію захисту, скільки потерпіла в ході судового розгляду надала чіткі та послідовні показання щодо способу заволодіння її майном та його кількості.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Також суд враховую особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимим, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, не має стійких соціальних зв`язків.

Обставиною, що пом`якшує покарання, визнаються щире каяття обвинуваченого.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання, визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, реальне позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.2 ст. 186 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання, тобто з 27 січня 2016 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, в період з 27 січня 2016 року по 15 червня 2016 року включно, виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 , - продовжити.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1