Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
н/п 1-кп/490/286/2016
ВИРОК
Іменем України
22 червня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого та його захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001956, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має на утриманні малолітню дитину, має повну вищу освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, -

В С Т А Н О В И В :
24 вересня 2014 року ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, проходячи військову службу у військовому званні молодший сержант на посаді старшого стрільця стрілецького відділення (з охорони та супроводження спеціальних вантажів) дев`ятої стрілецької роти четвертого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 національної гвардії України, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним з умовами проходження військової служби, діючи умисно в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, п. 8 ст. 6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та пп. 4, 7, 12, 18 п. 2 ст. 82, ст.ст. 83, 122, 173 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008, з метою тимчасово ухилитися від військової служби самовільно залишив місце несення військової служби - військову частину НОМЕР_1 національної гвардії України та незаконно перебував за її межами, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у м. Миколаєві до 10 листопада 2015 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно у квітні 2014 року він був призваним на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, ознайомлений з умовами проходження військової служби та проходив військову службу у військовому званні молодший сержант на посаді старшого стрільця стрілецького відділення (з охорони та супроводження спеціальних вантажів) дев`ятої стрілецької роти четвертого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 національної гвардії України, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема виконував завдання військового керівництва з чергування на блокпостах АДРЕСА_2 . 24 вересня 2014 року він, згідно порядку, який склався у військовій частині та який не відповідає встановленому законом порядку несення військової служби, самовільно залишив її розташування і до 10 листопада 2015 року знаходився за місцем свого проживання, проводячи час на власний розсуд. 10 листопада 2015 року, він, в повній мірі усвідомивши порушення ним порядку несення військової служби, добровільно з`явився до військової частини. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини тривалістю понад один місяць.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, він має постійне місце проживання, є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, має повну вищу освіту, характеризуються посередньо, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує, щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_5 є раніше не судимим і вперше притягається до кримінальної відповідальності, має певне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: