Справа № 640/4842/16-к
н/п 1-в/640/184/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
лікара-психіатра ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання дільничного лікара-психіатра КЗОЗ «Харківський психоневрологічний диспансер №3 ОСОБА_4 про скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , -
25.03.2016 року дільничний лікар-психіатр КЗОЗ «Харківський психоневрологічний диспансер №3 ОСОБА_4 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з поданням про скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що ОСОБА_6 спостерігається в КЗОЗ «ХМ1ІНД №3» з 17.01.2005 року коли звернувся після виписки зі стаціонару, отримував піддержуючу терапію з коректором, протягом двох років утримувався у будинку, стан погіршився у 2007 році після відмови від лікування. З 11.01.2007 року по 07.02.2007 року перебував на лікуванні в ХОКПЛ № 3, виписаний з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. В наступні роки госпіталізації хворого почастішали випадки, обумовлені посиленням галюцинаторно-параноїдної симптоматики, неправильними формами поведінки, починає вживати спиртне, що спричинили стаціонарне лікування: з 21.11.2008 року по 24.12.2008 року, з 29.02.2010 року по 09.03.2010 року, з 24.05.2010 року по 07.06.2010 року, з 17.06.2010 року по 06.07.2010 року, з 26.09.2010 року по 14.10.2010 року, з 29.11.2010 року по 07.12.2010 року, з 05.12.2011 року по 10.01.2012 року, з 27.01.2012 року по 09.02.2012 року. Щоразу виписувався з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу.
15.12.2012 року був затриманий міліцією після того, як в магазині навмисно погрожуючи викруткою продавцям, висловлював наміри завдати останнім удари нею в область серця в разі чинення опору, заволодів пляшкою пива. Пройшов СПЕК акт № 113 від 15.11.2013 року, визнаний неосудним. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 25.12.2013 року призначено примусове лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом. Двічі, з 25.12.2013 року по 11.02.2014 року та з 11.02.2014 року по 18.07.2014 року перебував на примусовому лікуванні в 3 відділенні ХОКПЛ №3 з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2014 року ОСОБА_6 в порядку статей 12, 19 Закону України про психіатричну допомогу було змінено застосування примусових заходів медичного характеру з примусового стаціонарного лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом на амбулаторне примусове лікування в психоневрологічному диспансері за місцем проживання. Після виписки був оглянутий ЛКК ХМГПНД № 3 з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тин перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, інвалід 2 групи, був прийнятий для нагляду з метою застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.
15.12.2014 року пройшов МСЕК, визначена 2 група інвалідності безстроково.
На підставі ухвал Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2015 року та 07.10.2015 року хворому, за поданням дільничного лікаря-психіатра було продовжено надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Протягом останніх 6 місяців перебування на АППД, стан хворого залишається з позитивною динамікою. Систематично відвідував ХМПНД № 3, отримував підтримуюче лікування. Проживає з матір`ю, протиправних дій за попередній період не здійснював. Конфлікти з оточуючими заперечує, шкодує про вчинене правопорушення. Враховуючи відсутність на момент огляду продуктивної симптоматики, а також відсутність на даний момент соціальної небезпеки, критичним особистим розумінням необхідності подальшого проти рецидивного лікування в добровільному порядку та під наглядом матері, необхідного для подальшої соціальної адаптації, просить прийняти рішення щодо скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 .
В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_7 підтримала подання та пояснила, що ОСОБА_6 регулярно оглядається лікарем-психіатром і отримує підтримуюче лікування, яке він проходить під контролем своєї матері. Зазначила, він втратив суспільну небезпечну тенденцію, ОСОБА_6 не становить небезпеки для себе і оточуючих, вважає необхідним припинити примусові заходи медичного характеру.
Вислухавши в судовому засіданні думку прокурора, який не заперечував проти задоволення зазначеного подання, захисника ОСОБА_5 , який підтримав подання лікаря та просив суд скасувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання ОСОБА_6 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку і передати останнього на піклування матері ОСОБА_8 , яка в свою чергу не заперечувала щодо передачі та вказала, що вона має можливість здійснювати піклування та нагляд, дослідивши подання, висновок комісії лікарів-психіатрів та інші документи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до статті 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно частин 7, 8 статті 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Як вбачається з висновку ЛКК № 12 від 23.03.2016 року КЗОЗ «ХМПНД № 3» ОСОБА_6 , 1981 року народження, страждає хронічним психічним захворюванням: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тин перебігу. За час перебування на АППД (останні 6 місяців) стан залишався стабільним, є остаточна продуктивна симптоматика, яка суттєвого впливу на соціальне функціонування не здійснює,відвідує диспансер регулярно, щомісячно, акуратно приймає призначене лікування, протиправних дій не вчиняв тому враховуючи, що протягом періоду отримання АППД в психічному стані зберігається стабільна позитивна динаміка, відсутність загострень, госпіталізації, відсутність повторних правопорушень, комісія погоджується зняття АППД строком на 6 місяців и переводу пацієнта на лікування на загальних підставах (арк. справи 7-8).
Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» як випливає зі статей 94, 95 КК України, примусові заходи медичного характеру скасовуються (припиняються) в порядку, передбаченому статтями 419, 422 КПК України, у зв`язку з одужанням особи чи зміною її психічного стану на такий, що не становить очевидної небезпеки для неї або інших осіб.
Зі змісту ч.6 статті 94 КК України випливає, що у разі припинення застосування до психічно хворого примусових заходів медичного характеру, суд може передати його на піклування родичам з обов`язковим лікарським наглядом.
Враховуючи те, що під час розгляду зазначеного подання було встановлено, що стан ОСОБА_6 покращився, останній втратив суспільно небезпечні тенденції та не становить небезпеки для себе та оточуючих, суд вважає за можливим припинити застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з передачею останнього на піклування матері ОСОБА_8 з обов`язковим лікарським наглядом.
На підставі викладеного, та керуючись статтями 12, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», статтями 94, 95 КК України, статтями 419-422 КПК України, суд, -
Подання дільничного лікара-психіатра КЗОЗ «Харківський психоневрологічний диспансер №3» ОСОБА_4 про скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Припинити надання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Передати останнього на піклування матері ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з обов`язковим лікарським наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя -