У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні 19 жовтня 2016 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 09 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2016 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Хмельницького обласного суду від 19 червня 2001 року, яким його засуджено за сукупністю злочинів, передбачених пунктами «а», «г» ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України (далі КК) 1960 року, до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 09 серпня 2016 року зазначену ухвалу залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Стверджує, що вирок щодо нього постановлений незаконним складом суду, оскільки головуючий у справі - суддя Хмельницького обласного суду ОСОБА_5 , який постановив вирок від 19 червня 2001 року щодо нього, не мав законного права на здійснення правосуддя в Україні, оскільки не склав присягу судді. Вважає вищевказану обставину нововиявленою. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені копії судових рішень та інші документи, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України (далі КПК) нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. При цьому обставини, передбачені пунктами 2 і 3, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

З долучених до скарги копій судових рішень убачається, що суд, розглядаючи заяву засудженого, взяв до уваги висновок службової перевірки комісії Апеляційного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року, яким встановлено, що відповідно до особової справи судді ОСОБА_5 , останній працював суддею Хмельницького обласного суду, а в подальшому - Апеляційного суду Хмельницької області з листопада 1984 року по 22 липня 2011 року, і у 1993 році, після набрання чинності 10 лютого 1993 року Закону України «Про статус суддів», він приймав присягу судді, про що було повідомлено Міністерству юстиції України.

Висновок суду про те, що у заяві ОСОБА_4 відсутні дані про наявність нововиявлених обставин, є обґрунтованим.

Доводи, наведені засудженим в апеляційній скарзі, які за змістом аналогічні доводам касаційної скарги, апеляційним судом належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Зі змісту скарги убачається, що у ній не наведено належним чином умотивованих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду кримінального провадження за заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням положень статей 412 і 413 КПК.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 09 серпня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3