Справа № 609/1126/16-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" жовтня 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 00000148, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 липня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого Шумським районним судом Тернопільської області 10.02.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України до 80 год. громадських робіт, які відпрацьовані на даний час, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 126 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

потерпілих : ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представників потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2016 року, близько 15.00 год. ОСОБА_3 прийшов в лісовий масив неподалік В.Іловиця Шумського району Тернопільської області для того, щоб збирати ягоди чорниці, де зустрівся із неповнолітньою ОСОБА_5 , 1999 року народження та малолітньою ОСОБА_6 , 2004 року народження, які в даному масиві також збирали ягоди чорниці.

В період з 15.00 год. до 17.00 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спілкувалися між собою та збирали ягоди.

Близько 17.00 год. у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, ОСОБА_3 , перебуваючи у лісовому масиві, що знаходиться неподалік с.В.Іловиця Шумського району Тернопільської області, знайшов пусту скляну пляшку, ємкістю 0,5 л., в подальшому підійшовши зі сторони спини до малолітньої ОСОБА_6 наніс останній один удар скляною пляшкою в область волосяної частини голови зліва.

В результаті протиправних дій, вчинених ОСОБА_3 малолітній потерпілій ОСОБА_6 було завдано фізичного болю, що не спричинило тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Надалі, продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 підійшов до неповнолітньої ОСОБА_5 та наніс їй один удар кулаком правої руки в область волосяної ділянки голови ззаду, а коли вона повернулася до нього обличчям, схопив її руками в області шиї та почав душити, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: ссаден на шиї справа, крововилив у голосові зв`язки та гіперемії слизової оболонки глотки і черпакуватих хрящів гортані, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений вину у кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що вчинив вказані правопорушення при обставинах вказаних в обвинуваченні. Останній також пояснив, що він не розуміє, що з ним сталося в той момент. Останній припустив такі дії тяжким становищем в сім`ї та перебуванням в АТО.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в той день вона та ОСОБА_6 збирали ягоди в лісі. До них підійшов обвинувачений та почав розмовляти і збирати ягоди разом з ними. Так відбувалося протягом 2 год. Поведінку останнього не можна було назвати агресивною. Обвинувачений також розповідав, що коли він був в АТО від нього пішла дружина. Потім він відлучився на 2 хв, а коли повернувся то ОСОБА_9 сіла перекусити. Потерпіла також запропонувала бутерброд і обвинуваченому та повернулася, щоб взяти останній. В цей час вона почула удар, повернулася до обвинуваченого та запитала « що ви робите», останній схопив її за горло та почав душити. Через деякий час він її відпустив і потерпілі втекли.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила слова потерпілої ОСОБА_5 .

Потерпілі просили суд обрати найтяжчу міру покарання для обвинуваченого, передбачену санкціями вмінених статей.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченим та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його вік, те, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяв встановленню істини по справі, перебував в АТО як обставини, що пом`якшують покарання.

Рецидив злочинів суд враховує, як обставину, що обтяжує покарання.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 126 КК України доведена повністю та його дії органами досудового слідства кваліфіковані правильно.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкцій вмінених статей у вигляді громадських робіт на максимальний строк. Остаточне покарання слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України - у вигляді громадських робіт на строк 240 (двохсот сорока ) годин.

- за ч.1 ст. 126 КК України у вигляді громадських робіт на строк 200 ( двохсот ) годин.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді громадських робіт на строк 240 (двохсот сорока ) годин.

Речові докази по справі: фрагмент скляної пляшки, який передано для зберігання у Шумський ВПГУНП в Тернопільській області знищити.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1