Справа №: 343/715/16-к
Провадження №: 1-кп/0343/61/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника Служби у
справах дітей Долинської РДА - ОСОБА_6
представник кримінальної поліції
у справах дітей Долинського ВП ГУНП - ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/61/16 про обвинувачення:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента 1 курсу Брошнівського ПЛПЛ, неодруженого, раніше несудимого
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст. 122 КК України, суд, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
07.01.2016 близько 19.00 год. обвинувачений ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 прийшли на територію господарства до свого знайомого ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , де при вході в будинок зустріли власника будинку ОСОБА_8 , який став виганяти їх зі свого господарства. ОСОБА_11 це обурило і в нього виник умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 07.01.2016р. близько 19.00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наздогнав потерпілого біля воріт домоволодіння ОСОБА_12 , де умисно наніс ОСОБА_13 один удар в ділянку бличчя, після чого ОСОБА_8 впав на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_9 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ногами умисно наніс лежачому на землі ОСОБА_13 ще декілька ударів ногами по голові, обличчі та тулубу, умисно заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді травми лицьового скелета з переломом по лобно-носовому шву зліва, перелом у кісток носа без зміщення, переломів виличних кісток, передньої та лівої зовнішньої стінок верхньощелепних пазух, саден та синців з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя, крововиливу під кон`юктиву лівого ока, поєднаної із закритою черепно-мозковою травмою зі струсом головного мозку, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у заподіянні потерпілому ОСОБА_8 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, визнав повністю суд пояснив, що він народився та проживає в с.Церківна , Долинського району разом з татом, мамою, старшим братом та молодшою сестрою. Після закінчення 9 класів, він поступив на навчання в Брошнівське ПЛПЛ, де і навчається на даний час. В даному навчальному закладі він отримує стипендію. 07.01.2016 року близько 19.00 год. в с.Церківна Долинського району він зустрівся із своїм товаришем ОСОБА_10 , з яким вони мали йти колядувати. Коли вони йшли по центральній дорозі села Церківна, Долинського району, він вирішив повернути до будинку , де проживає ОСОБА_8 . Коли він та ОСОБА_10 зайшли в будинок, потерпілий був в хаті. Того дня він випив біля 200 грам горілки, оскільки в його товариша було день народження. Вони привіталиь із потерпілим і щось з ним говорили. ОСОБА_8 почав їх виганяти з будинку, оскільки казав, що йде в коляду. Вони не хотіли йти на вулицю, після чого потерпілий сказав, що зараз покличе сусіда. Вони вийшли з будинку , а ОСОБА_8 побіг до сусіда ОСОБА_14 , щоб покликати його. Його розізлило те, що потерпілий пішов по сусіда і він наздогнав останнього біля фіртки господарства ОСОБА_15 . ОСОБА_8 почав матюкатись та відштовхнув його рукою в плече. Він розізлився і наніс потерпілому один удар правою рукою(кулаком) в ділянку обличчя. Від нанесеного удару ОСОБА_8 впав на землю. Коли потерпілий лежав на землі, він наніс йому три удари правою ногою один раз в ділянку обличчя , та два рази в ділянку плеча. Де в цей час був ОСОБА_10 він не бачив. Удари потерпілому він наносив сам. Після цього він пішов у верх села, щоб із людьми колядувати на церкву. Він поколядував у двох хатах і його брат ОСОБА_16 забрав його і відвів додому, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також брат повідомив, що потерпілого забрали «швидка». Його батьки їздили до потерпілого ОСОБА_8 в Івано-Франківськ в обласну лікарню, де той перебував на стаціонарному лікуванні і повністю відшкодували йому витрати на лікування.

У вчиненому розкаються , просить суворо його не карати. Заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого визнає в повному об`ємі.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, його вина у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, повнiстю доведена показами потерпiлого, свідка , протоколами слiдчих дiй та iншими доказами зiбраними по справі та дослідженими в судовому засiданнi, а саме:
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_8 суду пояснив, що 07.01.2016 року близько 17.00 год. він пішов у гості до свого сусіда ОСОБА_12 , з яким вживав спиртні напої. Біля 19.00 год. він повернувся до свого будинку . Через деякий час до нього в хату зайшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були у стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки ледве стояли на ногах, мова була не чіткою. Хлопці запропонували щоб він йшов на вулицю пити горілку. Він відмовився, оскільки мав ще йти в коляду, колядувати на церкву. Коли він сказав, що нікуди не йде, ОСОБА_9 наніс йому удари кулаком в ділянку грудей, після чого він почав втікати до свого сусіда ОСОБА_12 . Біля воріт домоволодіння ОСОБА_12 ,його догнали, дали підніжку і почали бити. Від нанесених ударів він втратив свідомість. Хто наносив йому удари біля воріт будинку ОСОБА_12 сказати не може. Потім була викликана швидка медичне допомога, яка доставила його в лікарню. Коли він перебував на лікуванні в обласній клінічній лікарні, до нього приїжджали батьки обвинуваченого ОСОБА_9 і відшкодували матеріальні збитки за лікування. Просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_9 .

Допитаний, в присутності законного представника ОСОБА_17 , в якості свідка неповнолітній ОСОБА_10 суду пояснив, що 07.01.2016р.біля 19.00 год. він зустрівся з своїм товаришем ОСОБА_9 , щоб іти колядувати. В той день вони вживали спиртне, оскільки у їх товариша був день народження. Проходячи біля будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зайшов до вказаного будинку. Він зайшов за ним, та забрав обвинуваченого і вони пішли в сторону магазину. Потім ОСОБА_9 повернувся до домоволодіння потерпілого, який в той час виходив з свого подвір`я. ОСОБА_9 наніс ОСОБА_8 один удар в обличчя, від якого потерпілий упав. Він, разом з дітьми, які колядували на подвір`ї ОСОБА_12 , зайшов у будинок останнього. Через деякий час , він вийшов з будинку і побачив, що біля воріт лежить потерпілий. Присвітивши фонариком, він побачив на обличчі ОСОБА_8 кров. В цей час з будинку вибіг ОСОБА_12 , а він пішов в інший кінець села колядувати. В той вечір ОСОБА_9 розказав йому, що побив ОСОБА_8 . Він особисто, будь-яких ударів не наносив. Також він ствердно повідомляє суд,що в будинку ОСОБА_8 , ніхто ударів потерпілому не наносив.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення також доведена:

Витягом з кримінального провадження №0000019 (а.с.35), який підтверджує, що заява потерпілого ОСОБА_8 (а.с.34) внесена 08.01.2016р. до ЄРДР. Правова кваліфікація ст. 125 ч.1 КК України.

Висновком експерта №40/20-Д від 22.03.2016р., згідно якого у гром. ОСОБА_8 малась травма лицьового скелета з переломом по лобно-носовому шву зліва, переломом у кісток носа без зміщення, переломами виличних кісток, передніх та лівої зовнішньої стінок верхньощелепних пазух, саднами та синцями з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя, крововиливом під кон`юктиву лівого ока, поєднана із закритою черепно-мозковою травмою зі струсом головного мозку Описана поєднана травма спричинена дією тупих твердих предметів, могла утворитись в термін, вказаний у постанові і відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликало тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Характер та розташування тілесних ушкоджень дозволяють думати, що вони не могли утворитись при одноразовому падінні, а більш імовірно, що могли утворитись в результаті нанесення ударів тупими твердими предметами в ділянку голови (а.с.44-47).

Протоколом слідчого експерименту від 26.03.2016р.та фототаблицею до нього (а.с.48-53), під час якого потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 розказали та показали про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, надані прокурором та долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення , інкримінованого йому стороною обвинувачення.
В судовому засіданні не здобуто достатніх та допустимих доказів, на підтвердження показань потерпілого ОСОБА_8 щодо нанесення йому ударів в приміщенні будинку . Дані показання спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , висновком експерта.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому ОСОБА_8 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 а.с.43) встановлено,що він раніше не судимий (а.с.36), на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться (а.с.37), навчається на 1 курсі Брошнівського ПЛПЛ , позитивно характеризується з місця навчання (а.с.40) та проживання (а.с.38). Проживає в АДРЕСА_1 разом з батьками та братом і сестрою (а.с.39).

Допитана в судовому засіданні в якості законного представника мати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_5 суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 Її син ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час навчається на 1 курсі Брошнівського ПЛПЛ, допомагає їй по господарству, слухняний, шкідливих звичок не має. Чому син вчинив дане кримінальне правопорушення, вона не може зрозуміти. Вона має вплив на свого сина і запевнила суд, що буде здійснювати за сином нагляд з метою недопущення подібного в майбутньому.

Звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього (а.с.55-58) , затверджений начальником служби у справах дітей Долинської РДА від 27.04.2016р. , свідчить що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в с.Церківна Долинського району разом з батьками. Стосунки в сім`ї дружні. Батьки виховують дітей у повазі до старших. Матеріально-побутові умови сім`ї на належному рівні. ОСОБА_9 навчається в Брошнівському ПЛПЛ, виявляє інтерес до навчання, старанний, користується авторитетом серед однолітків. У вчиненому розкаюється, співпрацю зі слідством.

Представник служби у справах дітей Долинської РДА ОСОБА_6 суду пояснив, що неповнолітній ОСОБА_9 проживає разом з батьками, братом та молодшою сестрою в с.Церківна, Долинського району, позитивно характеризується з місця проживання та навчання. Після скоєного ОСОБА_9 розкаюється. Вважає, що з врахуванням всіх обставин, судити його суворо не потрібно.

Представник кримінальної поліції у справах дітей Долинського ВП ГУНП - ОСОБА_7 , суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_9 на профілактичний облік поставлений 25.03.2016р., на виклики з`являється, характеризується позитивно.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_9 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, являється неповнолітнім, позитивно характеризується з місця навчання та проживання, добровільно відшкодував заподіяну матеріальну шкоду, потерпілий просить його суворо не карати.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції їх від суспільства, тому відносно ОСОБА_9 слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі , з застосуванням ст.ст. 75,104, 76 КК України.

Прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації заявлено позов про стягнення з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 на користь Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації 4416,43 грн., витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .
Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
П.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року „ Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Розрахунок витрат, наданий Івано-Франківською ОКЛ і покладений прокурором в основу цивільного позову, відповідає положенням пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
У відповідності до нормативного припису вказаного акту, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи із фактичних витрат на місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт, придбання інвентаря та обладнання.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 перебував на лікуванні в стоматологічному відділенні Івано-Франківській ОКЛ із 08.01.2016р. по 22.01.2016р. (14 ліжко-днів). Вартість проведеного лікування становить 4416.43 грн., що підтверджується довідкою про вартість проведеного лікування від 16.03.2016р.(а.с.54).
На підставі вказаного, враховуючи, що лікувальний заклад є державним закладом охорони здоров`я, що фінансується за рахунок відповідного бюджету, суд дійшов висновку, що із винного слід стягнути фактичні витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 не обирався.
Речових доказів по справі не має.
Процесуальних витрат не понесено.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 128,129, 374, 376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України , призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі статтей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1(один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов заявлений прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого задоволити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації 4416 (чотири тисячі чотириста шістнадцять) гривень 43 коп., витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: