Справа № 536/2151/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця села Красная Рєчка Іссик-Атинського району Киргизстану, мешкаючого в АДРЕСА_1 , освіта базова вища, не працюючого, не одруженого, раніше судимого :

1) 18 березня 2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 06 вересня 2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Вирок Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 березня 2010 року визначено виконувати окремо. Звільненого 08 листопада 2012 року на підставі постанови Ленінського районного суду міста Полтави від 31 жовтня 2012 року відповідно до статті 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання 11 місяців 18 днів позбавлення волі;

3) 17 жовтня 2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

4) 20 жовтня 2014 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190 КК України. Згідно статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 11 жовтня 2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області, за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

2) 19 квітня 2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України на підставі статей 71,72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 10 червня 2014 року відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Полтави від 02 червня 2014 року на підставі ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році;

3) 30 жовтня 2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

4) 30 червня 2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі статті 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , зареєстрованого у АДРЕСА_4 , освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку жовтня 2014 року, в період часу з 21 до 23 години, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходились в приміщенні бару «Арізона», який розташований за адресою: місто Кременчук, вулиця Щорса, будинок №43, Полтавської області. Під час розмови ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відкрито заволодіти грошовими коштами, які на його думку перебували в сейфі, що знаходиться в приміщенні Кременчуцької дільниці водопостачання і водовідведення за адресою: АДРЕСА_5 , на що останні дали свою згоду. Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 взяли з собою обріз мисливської рушниці та 05 жовтня 2014 року, приблизно о 23 годині, на автомобілі «Опель рекорд» приїхали до Кременчуцької дільниці водопостачання і водовідведення за вище вказаною адресою.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 закрили свої обличчя саморобними масками чорного кольору, які приготували заздалегідь, перелізли через паркан і проникли на територію Кременчуцької дільниці водопостачання та водовідведення, де побачили працівника дільниці ОСОБА_18 і чекали поки останній підійде до дверей.

Після цього, коли ОСОБА_18 переступив поріг, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи погоджено, тримаючи в руках обріз мисливської рушниці, з метою подолання супротиву ОСОБА_18 , заштовхали останнього в приміщення і зайшовши до кімнати, нанесли удар в спину. Від завданого удару ОСОБА_18 присів на коліно, після чого ОСОБА_9 , діючи погоджено з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , тримаючи в руках обріз мисливської рушниці, погрожуючи його застосуванням, в разі невиконання їх вимог, наказав лягти на підлогу. ОСОБА_18 , побоюючись реального виконання погрози щодо застосування відносно нього зброї, ліг на підлогу. В цей же час в кімнаті знаходився інший працівник дільниці ОСОБА_19 , якому ОСОБА_9 , діючи погоджено з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , тримаючи в руках обріз мисливської рушниці, погрожуючи її застосуванням в разі невиконання їх вимог, також наказав лягти на підлогу. ОСОБА_19 також побоюючись реального виконання погрози щодо застосування відносно нього зброї, ліг на підлогу.

Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи погоджено, за допомогою скотча зв`язали руки та ноги ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , чим позбавили останніх будь-якої можливості чинити опір.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відкрили сейф, який знаходився в приміщенні дільниці, з якого мали намір викрасти грошові кошти. Не знайшовши коштів, вони відкрито заволоділи майном ВП «Будівельно-монтажного експлуатаційного управління» ДП «Південна залізниця»: монітором марки «Philips 194V4L» вартістю 490 гривень та майном ОСОБА_19 : мобільним телефоном марки «Samsung GT С 3011» вартістю 160 гривень, після чого зникли з місця скоєння злочину.

Крім цього, 29 листопада 2014 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_10 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 розпивали спиртні напої в приміщенні бару «Арізона», який розташований по вулиці Щорса, будинок №43, в місті Кременчуці. Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_8 поїхати до ОСОБА_6 та здійснити напад на останнього з метою заволодіння його майном, на що ОСОБА_8 дав свою згоду.

З собою вони вирішили взяти ОСОБА_20 , якому не повідомили про свої злочинні наміри, а сказали, що поїдуть взяти гроші, які їм нібито був винен ОСОБА_21 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 29 листопада 2014 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибули на маршрутному таксі до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 прикрили свої обличчя шарфом і шапкою, щоб їх неможливо було впізнати, зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_22 , підійшли до вхідних дверей будинку та подзвонили у дзвоник і чекали доки останній відчинить двері та вийде із помешкання.

Коли потерпілий ОСОБА_23 відчинив двері будинку, ОСОБА_10 умисно з метою подолання супротиву потерпілого наніс удар ОСОБА_24 рукою в обличчя. Від завданого удару ОСОБА_23 впав на підлогу. Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , діючи погоджено, за допомогою сорочки зв`язали руки потерпілого, а обличчя накрили одягом. Внаслідок їх протиправних дій потерпілому ОСОБА_24 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців на голові, тулубі і правій руці, садна на правому ліктьовому суглобі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_22 , а саме: грошима в сумі 3 870 гривень, рушницею ІЖ - 58 М, В 04207, 12 калібру вартістю 2500 гривень, пляшкою горілки «Неміров» об`ємом 0,5 л. вартістю 50 гривень, пляшкою коньяку «Шустов» об`ємом 0,33 л. вартістю 45 гривень, пачкою цигарок Прима «Оптима» червона вартістю 9 гривень, пачкою цигарок «LM» червона вартістю 11 гривень, чим спричинили потерпілому майнової шкоди на загальну суму 6 485 гривен, після чого зникли з місця скоєння злочину.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_25 у судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.187 КК України не визнали та пояснили, що до скоєння вказаних двох розбійних нападів вони не причетні, органами досудового розслідування щодо них сфабриковані матеріали кримінального провадження, докази обвинувачення штучно створені.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що на початку жовтня 2014 року його знайомі ОСОБА_10 і ОСОБА_8 запропонували йому вчинити крадіжку грошей. Йшла мова про суму еквівалентну приблизно 40-50 тисяч доларів США. Так як у нього була хвора баба, потрібні були гроші на її лікування, яких у нього на той час не було, він погодився на їх пропозицію. На автомобілі іноземного виробництва червоного кольору разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вони приїхали до приміщення Кременчуцької дільниці водопостачання і водовідведення. Вони одягли маски з прорізами для очей. У нього була арматура, яку він взяв з автомобіля. Обрізу мисливської рушниці він не бачив. Коли вони зайшли в приміщення, то по його наказу двоє працівників підприємства сіли на підлогу. Він перебував поруч з ними, а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 нічого цінного не знайшли. У іншій кімнаті в той час перебувало багато людей. Вони забрали з підприємства лише монітор до комп`ютера, якого він залишив собі для користування. Цей монітор пізніше у нього вилучили працівники міліції. Він підтверджує, що саме цим монітором, оглянутим у судовому засіданні та вилученим у нього вдома, він з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 заволоділи на підприємстві, де було скоєно напад. Просив вибачення у потерпілих, у скоєному щиро розкаявся.

Не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_25 заперечують свою вину щодо вчинення вказаних кримінальних правопорушень, вина всіх трьох обвинувачених об`єктивно підтверджується належними і допустимими доказами.

Так, по епізоду розбійного нападу, що стався на Кременчуцькій дільниці водопостачання та водовідведення за адресою: місто Кременчук, провулок Столярний, 34, Полтавської області, вина всіх трьох обвинувачених підтверджується:

особистим зізнанням у судовому засіданні та вищенаведеними викривальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 ;

показаннями представника потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні, що 06 жовтня 2014 року, приблизно о 21 годині, стався напад на майстерню водопостачання та водовідведення за адресою: місто Кременчук, провулок Столярний, 34. Чергових працівників підприємства ОСОБА_26 і ОСОБА_19 нападники зв`язали, запитували про гроші, зламали сейф, який був пустий, забрали монітор «Філіпс» і належний ОСОБА_19 мобільний телефон. В даний час монітор повернутий на підприємство працівниками міліції;

показаннями свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні, що він працює слюсарем на підприємстві «Кременчуцька дільниця водопостачання і водовідведення» та перебував на роботі на черговій зміні. 05 жовтня 2014 року, о 23 годині 30 хвилин він пішов мити пляшки. Його напарник ОСОБА_26 стояв на порозі. Через деякий час у приміщення забігли троє чоловіків в масках з прорізами для очей. Перший був у чорному одязі, а останній наставив на нього предмет схожий на обріз, наказав лягти на підлогу. ОСОБА_26 поряд з ним поклали. Нападники тим часом обривали дроти. Потім зв`язали руки напарнику та йому. Працівники, що прибули у відрядження, спали в іншій кімнаті і нічого не чули. Нападники шукали гроші, чотири сейфи були зламані і відкриті, у дверях до кабінету зламали замок, порозкидали речі. Все це тривало приблизно 1,5 години. Після цього нападники покинули приміщення. Напарник ОСОБА_18 його звільнив, після чого викликали міліцію. У нього нападники забрали телефон, який потім був знайдений на вулиці. Після нападу була виявлена нестача монітора до комп`ютера;

показаннями свідка ОСОБА_27 в судовому засіданні, що вона проживає сім`єю та разом працює на одному ж підприємстві з майстром дільниці ОСОБА_28 , якому після опівночі зателефонував ОСОБА_19 . Відразу ж він побіг на роботу, так як там щось трапилось. У приміщенні він побачив хаос, розкидані речі, сейфи механічно пошкоджені та зламані, зник монітор до комп`ютера. На даний час підприємству повернутий саме той монітор, яким заволоділи нападники;

показаннями свідка ОСОБА_28 в судовому засіданні, що він працює майстром дільниці водопостачання. Серед ночі його розбудив телефонний дзвінок та працівник підприємства ОСОБА_19 повідомив його про злочин. У відповідь він сказав ОСОБА_19 дзвонити у міліцію та згодом приїхав на місце пригоди та побачив, що в приміщенні все було розбите, поламане, речі розкидані, двері зламані, вміст сейфів розкиданий. ОСОБА_19 в цей час перебував в стані істерики та весь трусився. При огляді виявилося, що в результаті нападу не стало монітора Філіпс до комп`ютера. Приблизно через півроку цей монітор був повернутий підприємству;

показаннями свідка ОСОБА_29 в судовому засіданні, що він, як спеціаліст, оглядав коробку і монітор до комп`ютера. Номер монітора співпав з номером на коробці, що була опломбована, специфічні символи співпадали. Слідчим був складений протокол огляду;

показаннями свідка ОСОБА_30 в судовому засіданні, що влітку їй подзвонив онук ОСОБА_9 і сказав, що в квартирі АДРЕСА_6 буде проводитися обшук. Приїхали працівники міліції, які провели обшук і забрали з квартири якийсь монітор. У квартирі на той час проживав її онук ОСОБА_31 з матір`ю. Онук говорив їй, що купив цей монітор плаский темного кольору;

показаннями свідка ОСОБА_32 в судовому засіданні, що вдома був обшук квартири, де вона в той час не була присутня. Її співмешканець ОСОБА_9 зимою чи восени 2014 року придбав монітор;

оглядами місця події, де були зафіксовані виявлені предмети та сліди злочину, у тому числі вилучені у гіпсовому зліпку відбиток сліду низу взуття, мобільний телефон Самсунг, що підтверджується протоколами огляду місця події від 06 жовтня 2014 року з фототаблицями до них (а.п.80-90; 91-95 т.1);

оглядом вилученого монітора до комп`ютера за участю спеціаліста ОСОБА_29 (а.п.96,97 т.1) та оглядом цього речового доказу судом, поданого для ознайомлення учасникам судового провадження, де представник потерпілого ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 вказали на нього, що саме цей монітор належить підприємству і був об`єктом кримінальних протиправних дій;

довідкою про вартість монітора PHILIPS (а.п.101 т.1);

описом і вилученням монітора PHILIPS в квартирі за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , що підтверджується протоколом обшуку (а.п.105-109 т.1);

висновком експертизи №516 від 19 червня 2015 року підтверджується, що фрагмент сліду низу взуття, зафіксований у гіпсовому зліпку 06 жовтня 2014 року по АДРЕСА_7 , міг бути залишений взуттям на ліву ногу, вилученим в ході проведення обшуку у громадянина ОСОБА_10 , або іншим взуттям з аналогічним рельєфним малюнком підошви та розмірними характеристиками (а.п.118-123 т.1);

оглянутим в судовому засіданні речовим доказом гіпсовим зліпком низу сліду взуття (а.п.128 т.1);

оглянутої в судовому засіданні пари взуття кросівок чоловічих чорного кольору на шнурках з написом Adidas, де обвинувачений ОСОБА_10 заперечив належність цього взуття йому, а свідок ОСОБА_33 - мати цього обвинуваченого ствердно вказала, що вони належать її синові ОСОБА_10 та були вилучені під час обшуку (а.п.129 т.1).

По епізоду розбійного нападу щодо ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 , вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підтверджується:

показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , 1940 року народження, що 29 листопада 2014 року він був вдома за місцем свого проживання. На дзвінок він відкрив двері у будинку. Перед ним стояли люди у масках, облич яких він не бачив, ударили його, від чого він упав, зв`язали і занесли в хату, накрили очі, щоб не бачив. Нападників було два. Після удару він втрачав свідомість. Один з нападників на нього навалився і тримав. Вони вимагали у нього гроші та шукали гроші в будинку. Коли вони пішли, він сам звільнився і побачив, що у будинку було все розкидане. Він виявив, що з будинку зникла його двоствольна мисливська рушниця ІЖ 58 М вартістю 2500 гривень, а також паспорт, гроші, пляшка горілки та пляшка коньяку, пара пачок цигарок приблизно на суму 4 000 гривень. З забраного майна йому нічого не повернуто. Він повідомляє, що на подвір`ї його будинку є гараж, де ОСОБА_10 здійснював ремонт автомобілів. За тиждень до нападу ОСОБА_10 був на його подвір`ї;

показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_34 , що 29 листопада 2014 року, приблизно о 21 годині, йому зателефонував батько ОСОБА_6 і повідомив, що його пограбували, попросив приїхати до нього додому. В цей день за півгодини до скоєного нападу він перебував в гостях у батька. Коли він приїхав по дзвінку, то побачив у батька синець під оком, розкидані речі по хаті. На подвір`ї він бачив сліди на снігу і по них він зрозумів, що нападники добре орієнтувалися у дворі. Вони працювали у майстерні, яка розміщена на подвір`ї у гаражі. Кнопка дзвоника у будинок є потаємною і про неї могли знати тільки обізнані люди. Крім рідні та орендарів про неї більше ніхто не знав. Йому відомо, що ОСОБА_35 раніше заходив у будинок батька, користуючись кнопкою дзвінка. Тому він запідозрив у нападі ОСОБА_10 , який вже як два місяці орендував у нього приміщення гаража для ремонту автомобілів та за день перед нападом просив у нього гроші в сумі 500 гривень, так як знав, що він працює приватним підприємцем. Після нападу він намагався поговорити з ОСОБА_10 , але останній відмовлявся вийти з ним на контакт, призначав зустрічі, а потім під різними приводами їх переносив. Він викликав працівників міліції. Після тих подій ОСОБА_10 на роботу в гараж вже не з`являвся. Зі слів батька ОСОБА_6 йому відомо, що нападники ударили його в обличчя, завели в будинок, давили і вимагали гроші. У кімнаті будинку є сейф, де зберігалися у чохлі належна батьку двоствольна мисливська рушниця ОСОБА_36 НОМЕР_1 та грошові заощадження у сумі приблизно 4 000 гривень. Вони батька придавили до столу і стяжками зв`язали руки. На вимогу нападників батько дав їм ключ від сейфа. Тоді вони забрали рушницю, гроші, пляшку коньяку. Батько скаржився йому на біль у ребрах і повідомив йому, що нападники по статурі і комплекції схожі на підозрюваних;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_37 , що ОСОБА_10 зателефонував йому і повідомив, що його переслідують. На своєму автомобілі Тойота Королла у вечірній час він забрав його біля газової заправної станції, що знаходиться поряд з ДАІ у місті Кременчуці. По дорозі перед селом Піщане, він також підібрав і підвозив ОСОБА_38 і ще одного чоловіка на ім`я ОСОБА_39 . Рухаючись по вулиці Київська у місті Кременчуці, вони заїхали у сусідній двір, де ОСОБА_40 забрав двоствольну рушницю і вийшов, а він продовжив рух, де на вулиці Щорса висадив ОСОБА_10 та ОСОБА_41 . ОСОБА_10 дав йому пляшку коньяку Грінвіч;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , що ОСОБА_10 і ОСОБА_8 є його сусідами та товаришами. Під час зустрічі з ними ОСОБА_10 , у якого в цей день був День народження, запропонував йому за компанію поїхати з ними за місцем роботи ОСОБА_10 у село Піщане, де він займався ремонтом автомобілів, за грошима, які йому були винні за зроблену роботу. Він погодився та втрьох на маршрутному таксі приїхали у село Піщане та підійшли до приватного будинку, у якому світло не горіло, а ворота були зачинені. ОСОБА_10 і ОСОБА_8 почали свистати, кликати біля будинку. Тоді він вирішив покинути їх і пішов у напрямку міста Кременчука. Через певний час, приблизно через півгодини вони втрьох знову зустрілися біля магазину у місті Кременчуці. Спиртного в магазині не купували і в цей день більше спиртного не вживали. До них приїхав чоловік на автомобілі Тойота білого кольору і всіх трьох забрав. Його відвезли додому;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_42 , що вона була присутньою в якості понятої під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 і бачила, як працівники міліції на подвір`ї, біля кухні з прибудовою, знайшли мисливську рушницю;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_43 , що ОСОБА_10 вона доводиться матір`ю. В будинок, де вона проживає разом з сином, прийшли працівники міліції з обшуком. Запросили двох понятих: ОСОБА_44 та ОСОБА_45 . В той день міліція затримала її сина ОСОБА_46 . Обшук проводили також у дворі. У прибудові було знайдено мішок, у якому знаходилася мисливська рушниця, яку було вилучено та вилучено деякий одяг і взуття, що належали синові ОСОБА_47 ;

вилученими під час обшуку будинку у помешканні ОСОБА_10 речами, які

визнані речовими доказами, що підтверджується протоколами обшуку від 10 червня 2015 року з фототаблицями та постановами від 11 червня та 17 серпня 2015 року про приєднання цих речових доказів до кримінального провадження (а.п.114-116,124,129,145-152 т.1);

оглядом місця події, де були зафіксовані обстановка в будинку АДРЕСА_8 та сліди злочину, у тому числі слід низу взуття, що підтверджується протоколом огляду місця події від 29 листопада 2014 року з фототаблицями до нього та схемою місця розташування будинку на плані села (а.п.131-140 т.1);

оглядом вилучених у ОСОБА_10 пари ботинок чоловічих коричневого кольору марки ECCO 41 розміру, що підтверджується протоколом огляду від 30 січня 2015 року та фототаблицею до нього (а.п.141-143 т.1), які були оглянуті судом як речові докази (а.п.166 т.1) та які обвинувачений ОСОБА_10 просив повернути йому для користування;

висновком судової трасологічної експертизи №101 від 06.02.2015 року, що слід низу взуття, зафіксований згідно правил судової фотографії в ході огляду місця події 29 листопада 2014 року за адресою: село Піщане, вулиця Новоселівська, 53, Кременчуцького району, залишений взуттям однієї групової належності, що й ботинки (ботинок на ліву ногу), вилучені 30.01.2015 року у ОСОБА_10 (а.п.160-164 т.1);

довідкою про вартість мисливської гладкоствольної рушниці (а.п.165 т.1), яка визнана речовим доказом (а.п.167 т.1) та під час огляду в судовому засіданні за характерними її ознаками була впізнана потерпілим ОСОБА_6 та його сином ОСОБА_48 ;

висновком судово-медичної експертизи №1416 від 03.12.2014 року, згідно якого у ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на голові, тулубі і правій руці, садна на правому ліктьовому суглобі, які утворилися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування, можливо в результаті ударів рукою стиснутою в кулак, ногою або іншими тупими предметами подібними за характеристикою, у вказаний період часу, 20 годині 29 листопада 2014 року, про що свідчить їх характер і локалізація та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п. 153 т.1);

протоколом результату проведення оперативно-розшукового заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25 травня 2015 року, з якого вбачається, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою відбувалися телефонні розмови, в яких йшла мова про два розбійні напади, способи приховування цих злочинів, намагання переховування суб`єктів злочину від правоохоронних органів, приховання та знищення прямих доказів скоєного, характер розмов свідчить, зокрема, про скоєння розбійного нападу в приміщенні Кременчуцької дільниці водопостачання і водовідведення Відокремленого підрозділу «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління» ДП «Південна залізниця», що міліція знає про їх розбій на залізниці, за обріз та монітор з цього підприємства і ці докази можливого їх обвинувачення слід знищити (а.п.172-176 т.1).

Таким чином, оцінивши зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_10 , ОСОБА_25 та ОСОБА_9 повністю доведена, а заперечення своєї вини обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_25 суд розцінює як обраний ними спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Дії обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_25 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, оскільки вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб або особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України за класифікацією є особливо тяжким злочином, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, думку потерпілих щодо відповідальності обвинувачених за скоєне.

Згідно характеристики з місця проживання скарг і заяв щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не надходило, але вони раніше були неодноразово судимі, в період звільнення їх від покарання з іспитовим строком за попередніми вироками судів вчинили в незначний проміжок часу два підряд розбійних напади, що характеризує їх з негативної сторони та підвищує їх суспільну небезпечність.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_25 є вчинення ними злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів, а обставин, які б пом`якшували їх покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_10 та ОСОБА_25 судом має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна відповідно до статті 71 КК України за сукупністю вироків, а обвинуваченому ОСОБА_10 крім цього ще й на підставі ч.4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, зважаючи на те, що він скоїв злочин не тільки в період звільнення від покарання з іспитовим строком за попередніми чинними вироками: Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року та Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 жовтня 2014 року, а винен ще й в іншому злочині, вчиненому до постановлення цих вироків.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не був судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, попросив вибачення у потерпілих.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено, а обставинами, які його пом`якшують, судом визнаються щире каяття та визнання своєї вини, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обвинуваченому ОСОБА_9 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з цим, зважаючи на кілька встановлених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного ОСОБА_9 , який проживає з дружиною у фактичних шлюбних стосунках, з дитинства виховувався без батька в неповній сім`ї, не був ініціатором скоєного злочину, від якого тяжких наслідків не настало, шкода усунена, представник потерпілого ОСОБА_7 просила суворо не карати обвинуваченого за скоєне, суд відповідно до ч.1 статті 69 КК України призначає основне покарання обвинуваченому нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 статті 187 КК України.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 09 червня 2005 року), як і у справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У справі Ізмайлов проти Росії (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд зазначив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Ураховуючи, що вчинений ОСОБА_9 злочин за своєю класифікацією віднесений до особливо тяжких, що має підвищену суспільну небезпечність, суд не знаходить підстав для застосування щодо нього статті 75 КК України.

Питання щодо наявних у кримінальному провадженні речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не був пред`явлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 статті 187 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч.4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_10 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за новим вироком та за вироками: Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року і Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 жовтня 2014 року у виді позбавлення волі на строк вісім років шість місяців із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати не відбуте покарання за попередніми вироками: Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року та Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 жовтня 2014 року та остаточно вважати засудженим ОСОБА_10 до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 10 червня 2015 року.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаче-ного ч.3 статті 187 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 червня 2015 року та остаточно вважати засудженим ОСОБА_8 до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 10 липня 2015 року.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 статті 187 КК України, призначивши йому покарання з застосуванням ч.1 статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією половини майна, яке є власністю засудженого.

Обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Взяти його під варту негайно з зали суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 23 лютого 2016 року.

Речові докази: монітор марки «Philips чорного кольору залишити за належністю законному володільцю Відокремленому підрозділу «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління» ДП «Південна залізниця» (а.п.110,127 т.1); мобільний телефон марки «Samsung GT С 3011» залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_19 (а.п.81,82,87 т.1); двоствольну гладкоствольну мисливську рушницю ІЖ - 58 М, В НОМЕР_2 , 12 калібру залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_6 (а.п.167,168 т.1); гіпсовий зліпок сліду низу взуття знищити (а.п.128 т.1); кофту на застібці блискавка чорного кольору з капюшоном, капелюх сірого кольору з написом Cwill, капелюх фіолетового кольору, капелюх чорного кольору з написом Demix, кросівки чоловічі чорного кольору на шнурках з написом Adidas, пару ботинок чоловічих коричневого кольору марки ECCO 41 розміру, мобільний телефон Самсунг сірого кольору з відсутньою задньою кришкою передати за належністю законному володільцю ОСОБА_10 , а аркуш паперу формату А5 з надрукованою інформацією та логотипом Скарбниця.Ломбард, коробки пусті картонні від стартових пакетів мобільних операторів зв`язку Лайф, МТС, Київстар, Beeline, одну сім-картку Київстар, дві сім-картки Beeline знищити (а.п.124,129,130,141-143,166,169,170,171 т.1).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1