Справа №581/1100/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/306/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000370 від 03 листопада 2015 р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 січня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , судимий:

1) 23.01.2015 року Бориславським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23 січня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття ним покарання за даним вироком час попереднього ув`язнення в період з 23 листопада 2015 року по 21 січня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати у розмірі 491 грн. 4 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, 01 листопада 2015 року ОСОБА_9 перебуваючи за межами господарства ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , куди він приїхав разом з ОСОБА_11 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, таємно, проник в салон автомобіля, за допомогою дротів із замка запалювання завів двигун та повторно незаконно заволодів належним потерпілому ОСОБА_11 автомобілем марки «Москвич», АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 14887 грн. 59 коп.

Не погоджуючись з ухваленим вироком, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та призначити більш м`яке покарання, оскільки під час проведення досудового слідства було порушено його право на захист, та не роз`ясненні права та обов`язки підозрюваного. Також обвинувачений стверджує, що відносно нього був застосований психологічний тиск з боку органів досудового розслідування.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які прохали пом`якшити вирок суду, прокурора, який вважав вирок суду законним та просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_9 у незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_11 повторно, ґрунтується на належно зібраних і досліджених по справі достовірних доказах, яким суд, в їх сукупності, дав правильну оцінку.

Сам ОСОБА_9 в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції не заперечував факт заволодіння транспортним засобом потерпілого.

Дії ОСОБА_9 за ст.. 289 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд призначаючи покарання, не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому, суд врахував, що ОСОБА_9 , злочин вчинив маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, злочин вчинив в період іспитового строку, та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі.

В той же час, колегія суддів вважає, що суд, посилаючись на обставини, які пом`якшують покарання, не в повній мірі їх врахував.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Так, ОСОБА_9 вину визнав, своїми діями сприяв розкриттю злочину, матеріальна шкода від злочину відсутня, потерпілий претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, і просить його суворо не карати, а тому враховуючи обставини вчиненого злочину, молодий вік обвинуваченого, відсутність заподіяної шкоди, думку потерпілого від злочину, колегія суддів вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_9 положення ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, без конфіскації майна, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде відповідати вимогам ст.ст.50,65 КК України, призначене з врахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання, є домірним скоєному та є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 409, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 січня 2016 року відносно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_9 покарання і вважати засудженим за ст.. 289 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23 січня 2015 року у виді одного місяця позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки сім місяців.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 23 листопада 2015 року по 17 травня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня ї проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5