АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

20 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 31 травня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000045 від 20.01.2016 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , погодженого прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про арешт майна.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого подано з порушенням процесуального строку, а тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на вилучені в автомобілі марки «SkodaOctavia A-5» 212 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN-code: НОМЕР_2 , предмети, речі та документи, а саме: предмети схожі на грошові кошти еквівалентом «Гривня України», номіналом 500 грн. 40 купюр, загальною сумою 20 000 грн., предмет схожий на ніж мисливський у чохлі чорного кольору із матерії.

Зазначає, що вказані речі є доказами у кримінальному провадженні, при цьому слідчим суддею під час розгляду клопотання взагалі не взято до уваги наявність законних підстав для накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити його апеляційні вимоги, представника власника майна, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000045 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

28.04.2016 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку легкового транспортного засобу марки «Skoda Octavia A-5» 212 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN-code: НОМЕР_2 , з метою відшукання і вилучення речей і документів, які містять відомості щодо ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД».

В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку в транспортному засобі марки «Skoda Octavia A-5» 212 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN-code: НОМЕР_2 ,за результатами якого вилучено предмети, грошові кошти та документи, а саме: предмети схожі на грошові кошти еквівалентом «Гривня України», номіналом 500 грн. 40 купюр, загальною сумою 20 000 грн., предмет схожий на ніж мисливський у чохлі чорного кольору із матерії.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України та вказав, що додані до клопотання матеріали з кримінального провадження свідчать, що клопотання слідчого про арешт майна подано до суду з пропуском процесуального строку, при цьому мотивування пропуску такого строку на думку слідчого судді нічим не підтверджується.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Разом з цим жодних об`єктивних підстав вважати, що слідчий подав клопотання вчасно на протязі 48 годин після вилучення майна, як того вимагає закон за матеріалами справи не вбачається.

При цьому клопотання слідчого не містить за своїм змістом правових підстав, за якими можливо поновити пропущений процесуальний строк, крім того слідчий відповідне клопотання не ініціював.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000045 від 20.01.2016 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , погодженого прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про арешт майна, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000045 від 20.01.2016 року, другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ф і м о в а