Справа № 346/2065/16-к
Провадження № 1-кп/346/129/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/129/2016 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, згідно ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2,185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 ч.3 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення, за ст.15 ч.2,ст.185 ч.3 КК України - закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Кримінальні правопорушення обвинуваченим були вчинені за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , 1 березня 2016 року близько 11.00 год., знаходячись у с.Сопів Коломийського району, проїхав своїм велосипедом на територію ТОВ «Сузір`я ЛТД» , що знаходиться на вул.Коломийська,50 с.Сопів, де проник у приміщення ремонтної майстерні,звідки перейшов у приміщення адміністративного корпусу ТОВ «Сузір`я ЛТД». В даному приміщенні обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав одну металеву батарею для опалення, вартістю 400 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 1 березня 2016 року близько 15.00 год., знаходячись у с.Сопів Коломийського району, проник через вікно у приміщення адміністративного корпусу ТОВ «Сузір`я ЛТД», де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливою метою, таємно викрав дві металеві батареї для опалення, вартістю 400 грн. кожна, які витягнув через вікно на подвір`я (територію ТОВ «Сузір`я ЛТД». Маючи на меті вивезення даних батарей, обвинувачений ОСОБА_4 закріпив їх на своєму велосипеді, намагаючись вивезти їх з території підприємства, однак був виявлений керівником підприємства ТОВ «Сузір`я ЛТД» на території підприємства.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно 1 березня 2016 року близько 11.00 ранку приїхав на велосипеді в с.Сопів Коломийського району, на територію ТОВ «Сузір`я ЛТД», маючи на меті знайти металобрухт. Під`їхавши до території, де розташований склад(ангар) ТОВ «Сузір`я ЛТД», він пройшов через нього, звідки зайшов у іншу будівлю, де побачив металеві батареї опалення, частина з яких була вмонтована, інша частина лежала на підлозі. Він взяв з підлоги одну металеву батарею і виніс її на велосипед та відвіз на пункт прийому металобрухту в м.Коломия. Отримані кошти за металобрухт витратив на власні потреби.

В подальшому, того ж дня 1.03.2016 року, близько 15.00 год. він повернувся на територію ТОВ «Сузір`я ЛТД» з метою викрадення інших батарей. Він зайшов через склад (ангар) до іншої будівлі, де відігнув віконну раму у вікні, проліз через отвір в інше приміщення, де демонтував 2 (дві) металевих батареї і через вікно виніс їх на вулицю, де закріпив на своєму велосипеді. Однак, коли він виїжджав з території підприємства, його побачив представник потерпілого ОСОБА_5 , який зупинив його та викликав поліцію.

У вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом кримінальних правопорушеннях повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.3 КК України , як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі, позитивна характеристика з місця проживання, прохання представника потерпілого не карати суворо обвинуваченого.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 185 ч.3, ст.15 ч.2, ст.185 ч.3 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100,368 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК, ч.2 ст.15 КК України і призначити покарання

-за ст.185 ч.3 КК України, застосувавши ст.69 КК України, - 240 годин громадських робіт,

-за ст.15 ч.2 ст.185 ч.3 КК України, застосувавши ст.69 КК України 180 годин громадських робіт,

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням призначити остаточне покарання 240 годин громадських робіт.

Речові докази три металеві батареї для опалення, які передані представнику потерпілого на відповідальне збереження, залишити у потерпілого. Велосипед марки «Ардіс рокс», чорного кольору який передано на зберігання у кімнату речових доказів Коломийського відділу поліції ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області звернути в дохід держави, ніж кустарного виробництва, який передано на зберігання у кімнату речових доказів Коломийського відділу поліції ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1