АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1893/16 Справа № 201/2794/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Кам`янське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

В с т а н о в и л а:

Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на порушення слідчим та прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а також п. 3 (а) ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті за епізодом обвинувачення відносно потерпілої ОСОБА_8 не в повному обсязі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та не конкретизовано обвинувачення, а саме: не розкрита об`єктивна сторона злочину за ч. 2 ст.187 КК України, зокрема в обвинувальному акті не зазначено час, місце, спосіб та обставини, за яких ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами у сумах 162, 00 гривень, 318,00 гривень та 12 гривень 85 копійок, з урахуванням відсотків за зняття готівки, які, як випливає із формулювання обвинувачення, знаходилися на рахунку картки «Універсальна» ПАТ КБ «Приватбанк», що належить потерпілій ОСОБА_8 . Вказане, на думку суду, свідчить про не встановлення органом досудового розслідування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що, в свою чергу потягло пред`явлення неконкретного обвинувачення, а отже і порушення права ОСОБА_6 на захист.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вказані судом підстави для повернення обвинувального акту є необґрунтованими, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні фактичні обставини злочину, які прокурор вважає встановленими, зокрема час, місце, спосіб, інші обставини об`єктивної сторони інкримінованого злочину, правову кваліфікацію дій обвинуваченого та інші відомості, передбачені ст. 291 КПК України. Зазначає, що обставини на які посилається суд, як на підставу повернення обвинувального акту, відбулися вже після закінчення вчинення злочину та знаходяться за межами складу злочину. Зауважує, що по обвинувальному акту вже був ухвалений вирок, проте він скасований апеляційним судом з підстав порушення вимог ст. 349 КПК України, а саме через часткове задоволення цивільного позову потерпілого без дослідження відповідних доказів. Зазначає, що апеляційний суд під час попереднього провадження не встановив порушень, про які вказує в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, а також з таких підстав не оскаржувала попередній вирок і сторона захисту. Стверджує, що суд здійснив оцінку тих обставин, яку не міг робити на даній стадії провадження і не досліджуючи доказів, дійшов до передчасних висновків щодо порушенням прав обвинуваченого та вийшов за межі підготовчого провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції і з підстав, зазначених в скарзі, вважав ухвалу необґрунтованою та незаконною і просив її скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Перевіряючи доводи прокурора щодо порушення вимог кримінального процесуального кодексу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документі наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки. Однак про наявність вказаних порушень судом в ухвалі не зазначено.

Суд в ухвалі вказав на порушення стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК України щодо викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, що потягло, на думку суду, порушення права обвинуваченого на захист.

Дослідивши обвинувальний акт та перевіривши ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення сформульовано обвинувачення та викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими та зазначено правову кваліфікацію дій обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд, не проводивши судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення, фактичними обставинами кримінального провадження, формулюванням обвинувачення і прийшов до передчасних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд повинен вирішити, ухвалюючи вирок.
Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 368 КПК України якщо особа обвинувачується у вчиненні декількох злочинів або декількох кримінальних проступків, суд вирішує питання, зазначені у пунктах 1-8 частини першої цієї статті, окремо за кожним кримінальним правопорушенням.
Колегія суддів вважає, що якщо в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, якщо не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину, в якому обвинувачуються особи або взагалі суд прийде до висновку про відсутність складу, події злочину або про недоведеність вини, то КПК України передбачає процесуальні рішення, які приймаються в таких випадках.
Також, в силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення. Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, провівши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну правову оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені пунктами 1-8 ч. 1 ст. 368 КПК України.
Однак, до таких висновків суд може прийти тільки після проведення всього судового розгляду з дослідженням всіх доказів кримінального провадження та співставивши встановлені фактичні обставини кримінального провадження з диспозицією інкримінованої статті, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікаційних ознак інкримінованих злочинів, достатності фактичних обставин для складу злочинів та правильності формулювання обвинувачення, на даному етапі є передчасними.
Крім того, суд не позбавлений права, в межах обвинувачення, викласти у вироку своє формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним (абз. 1 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України).
Також, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що попередній обвинувальний вирок суду першої інстанції був скасований з інших підстав, відмінних від зазначених в ухвалі суду. Крім того, про порушення права на захист обвинувачений не заявляв та апеляційну скаргу з цих підстав не подавав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції не виконав належним чином. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Колегія суддів також звертає увагу на дотримання розумних строків кримінального провадження, що є одним із основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого і оперативного розслідування та судового розгляду будь-якого злочину, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справах, передбаченого ч. 1 ст. 6 Конвенції неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд… зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Колегія суддів, звертає увагу, що ті процесуальні дії та ті процесуальні рішення, які необхідно провести та прийняти під час підготовчого судового засідання, здійснюються з метою підготовки кримінального провадження до судового розгляду, і повинні вирішуватись на розсуд суду тим складом суду, якому в подальшому і розглядати обвинувальний акт по суті.

Крім того, апеляційний суд не наділений повноваженнями приймати рішення в порядку ст. ст. 314, 315 КПК України у зв`язку з чим, колегія суддів, керуючись ч. 1, 6 ст.9 КПК України, прийшла до висновку про необхідність скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В ході нового розгляду суду необхідно усунути допущенну невідповідність вимогам кримінального процесуального закону, провести підготовче судове засідання з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4