Справа № 529/1029/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого в ТОВ «ГПЛ» м. Полтава, слюсарем по ремонту вантажних автомобілів, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 28. 08. 2016 року, близько 22 год. 00 хв., знаходячись у власному житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , яка є його донькою, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання наніс їй один удар кулаком правої руки в область обличчя, в наслідок чого спричинив тілесні ушкодження потерпілій у виді припухання м`яких тканин нижньої губи, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи та рани слизової оболонки, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 ККУкраїни визнав та пояснив, що дійсно він 28. 08. 2016 року, близько 22 години, перебуваючи в себе вдома, що в смт. Диканька, під час словесної сварки зі своєю донькою - потерпілою ОСОБА_5 , будучи обуреним на її поведінку, наніс останній один удар кулаком в обличчя. Після цього пішов з додому. Щиро розкаюється у вчиненому.

Так як, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому він, потерпіла та прокурор, вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За вказаних обставин після роз`яснення обвинуваченому положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 125 ч. 2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 , 28. 08. 2016 року, близько 22 год. 00 хв., знаходячись у своєму житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в область обличчя, в наслідок чого спричинив тілесні ушкодження потерпілій, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за статтею 125 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує, чистоседечне каяття, відсутність тяжких наслідків, відшкодування завданих збитків, перше притягнення до кримінальних відповідальності позитивну характеристику по місцю проживання та роботи на особу обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд по справі не вбачає.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризуються позитивно, є працездатною особою, займається суспільно-корисною діяльністю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе та досягне мети при призначенні йому покарання у виді штрафу.

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді штрафу, під час досудового розслідування до нього не був застосований запобіжний захід проте на даний час існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від виконання покладених на нього обов"язків до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373- 377, 391, 395 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 125 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна триста шістдесят) грн. 00 коп.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 до ступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього ряд обов`язків, визначених ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: