Справа № 309/2304/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань- ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду матеріали провадження № 11-сс/777/203/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.07.2016 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.14, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 та ч.2 ст.342 КК України,

та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого і в суд за першою вимогою та, заборонивши залишати місце постійного проживання з 20 години по 08 годину наступної доби.

Згідно ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 08.07.2016 року старший слідчий СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000408. Клопотання мотивоване тим, що 24.05.2016 року ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись на земельній ділянці, належній, згідно правовстановлюючих документів, потерпілій ОСОБА_11 , та розташованій навпроти будинку АДРЕСА_1 , з метою відкритого заволодіння чужим майном, здійснили готування до вчинення злочину, що виразилось у скошуванні трави на даній земельній ділянці, її обгортанні для підсихання, складанні у стоги, для подальшого відкритого викрадення. Дані дії носили очевидний характер, оскільки здійснювались в присутності потерпілої ОСОБА_11 , яка безпосередньо бачила ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час здійснення вище вказаних дій.

Після цього, 26.05.2016 року ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , повторно, з метою заволодіння чужим майном, в присутності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ігноруючи останніх, відкрито викрали раніше підготовлене сіно з зазначеної земельної ділянки, вагою 230 кг, перенісши його на дерев`яних носилках до дворогосподарства № 19 в с.Залом Хустського району, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди в розмірі 460 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 06,06.2016 року об 11:30 год., біля воріт дворогосподарства № 19 в с.Залом Хустського району, отримавши від працівників Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ухвалу слідчого судді Хустського районного суду від 31.05.2016 року про дозвіл на обшук житла та надвірних споруд у вказаному дворогосподарстві, чинив перешкоди у проведенні обшуку, що виразилось у відмові добровільно виконувати законні вимоги працівників поліції, відштовхуванні останніх, наданні відповідних вказівок членам своєї сім`ї, з метою перешкодити співробітникам Хустського ВП у проведенні обшуку в приміщеннях та дворогосподарстві. Внаслідок таких дій ОСОБА_6 , працівники поліції, в межах наданих їм повноважень, з метою припинення правопорушення змушені були застосувати щодо підозрюваного фізичну силу, шляхом скручування останньому рук за спину.

Згідно матеріалів, доданих до клопотання, ОСОБА_6 01.07.2016 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.14 ч.2ст.186, ч.2 ст.186 та ч.2 ст.342 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні умисних злочинів, за які йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, раніше вчиняв кримінальні правопорушення, продовжує злочинну діяльність, наразі стосовно нього в Хустському районному суді знаходиться кримінальне провадження за ч.2 ст.342 та ч.1 ст.382 КК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час офіційно непрацевлаштований, слідчий СВ клопотав перед судом про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків прибувати до слідчого та в суд за першою вимогою та не залишати цілодобово місце постійного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Встановивши та визнавши доведеною наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вважаючи доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, і прийшовши до висновку про недієвість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя Хустського районного суду ухвалою від 08.07.2016 року клопотання слідчого задовольнив частково, застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши його прибувати до слідчого та в суд за першою вимогою та заборонивши йому залишати місце свого проживання з 20 години по 8 годину наступної доби.

У апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 08.07.2016 року скасувати , як незаконну. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю та неповнотою судового розгляду та численними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що прокурором та слідчим під час розгляду клопотання не було доведено існування ризиків, визначених в ст.177 КПК України та обґрунтованість висунутої щодо нього підозри, а слідчі дії в кримінальному провадженні проведені з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону і зміст процесуальних документів, долучених до клопотання не відповідає дійсним фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення прокурора , який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а скаргу підозрюваного - безпідставною, перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Так, відповідності до ч.3ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право : залишити ухвалу без змін, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, а в ст.409 КПК України серед підстав для скасування судового рішення апеляційним судом, зазначені, зокрема, неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

Згідно положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У той же час, запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.
Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Згідно вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вказаним вимогам закону ухвала слідчого судді суду першої інстанції не відповідає.

Дійшовши висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , слідчий суддя належним чином своїх висновків не обґрунтував, обмежившись викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, наведених у клопотанні, описом матеріалів, долучених до нього слідчим, та перерахуванням законодавчо визначених обставин та підстав, наявність або відсутність яких враховується при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема, у вигляді арешту.

На порушення вимог ст.196 КПК України ухвала слідчого судді не містить посилання на фактичні обставини кримінального провадження, які би свідчили про існування ризиків, визначених у ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, а також посилання на докази, якими підтверджуються вказані обставини.
Констатуючи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.14 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 та ч.2 ст.342 КК України, слідчий суддя не звернув уваги на відсутність в матеріалах клопотання будь-яких доказів належності потерпілій ОСОБА_11 вказаної в повідомленні про підозру земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 . Покази свідків з приводу належності та правового режиму вказаної земельної ділянки, як і належності сіна, скошеного на ній, певній особі, на думку судової колегії, не можуть розцінюватись, як належні та допустимі. В світлі чого не можна вважати беззаперечним і той факт, що сіно, чи хоча б його частина, яке вилучено у ОСОБА_6 в ході обшуку 06.06.2016 року, в кількості 230 кг, є чужим майном і належить потерпілій. Крім цього, як слідує із згаданого документу, під час проведеного у підозрюваного обшуку було вилучено 530 кг сіна.
З протоколу слідчої дії (а.с.21-24) вбачається, що обшук, проведений в дворогосподарстві ОСОБА_6 06.06.2016 року, здійснено в рамках кримінального провадження № 0000416 від 27.05.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді від 31.05.2016 року, постановленої в рамках кримінального провадження з аналогічним номером (а.с.57-59). В той же час, з витягу з ЄРДР, наявного в матеріалах клопотання (а.с.6-7), а також самого клопотання про застосування запобіжного заходу, вбачається, що останнє подано до Хустського районного суду в рамках кримінального провадження № 0000408.
Допит потерпілої ОСОБА_11 (а.с.25-26), свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.27-30, 31-34) здійснено в рамках кримінального провадження №0000416, а свідка ОСОБА_14 (а.с.35-37) в рамках кримінального провадження № 0000408.
Відповідно до ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінально провадженні.
Будь-яких відомостей про об`єднання кримінальних проваджень № 0000408 та № 0000416 матеріали клопотання не містять.
Вище наведеним обставинам в їх сукупності, як і поясненням підозрюваного з цього приводу, слідчим суддею належної правової оцінки надано не було.
Залишились неперевіреними і покази ОСОБА_6 щодо обґрунтованості підозри за ч.2 ст.342 КК України і подій, які мали місце 06.06.2016 року з приводу заподіяння йому працівниками поліції ЗЧМТ зі струсом головного мозку (а.с.63) та притягнення його Хустським районним судом до адмінвідповідальності за ст.185 КУпАП (а.с.64).
Згідно правової позиції ЄСПЛ викладеної в п.175 Рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Враховуючи наведене, колегія суддів знаходить слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 в цій частині і вважає, що матеріали клопотання не містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.14 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 та ч.2 ст.342 КК України.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про не доведення прокурором та слідчим існування хоча б одного з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Хоча в матеріалах клопотання і міститься ухвала слідчого судді про здійснення приводу ОСОБА_6 до СВ Хустського ВП ГУ ПП в Закарпатській області (а.с.60-62), однак будь-якого належного підтвердження отримання ОСОБА_6 повісток, повідомлень про виклик до слідчого або прокурора, органом досудового розслідування ні в суд першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не надано.
На підставі викладеного , колегія суддів вважає, що ані слідчим, ані прокурором не доведено наявність ризиків, визначених у п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вони посилаються у клопотанні, а тільки можливість призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, відсутність офіційного працевлаштування та посередня характеристика з місця проживання підозрюваного не давали слідчому судді обґрунтованих підстав, незважаючи на постійне проживання разом із членами родини, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Жодних належних та допустимих доказів, які би свідчили про намагання у будь-який спосіб або наявність у підозрюваного наміру ухилятись від слідства та суду, в матеріалах справи немає.
Статтею 178 КПК України визначено обставини, які при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в їх сукупності.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в клопотанні слідчим обставини про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, тяжкість покарання,яке йому може загрожувати у випадку доведеності його вини та припущення про продовження ним злочинної діяльності та скоєння нових кримінальних правопорушень, є недостатніми та не є безумовними підставами для обрання такого запобіжного заходу, як домашній арешт, в даному конкретному випадку. За таких обставин висновки слідчого судді про обґрунтованість поданого клопотання і наявність підстав для його часткового задоволення не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах кримінального процесуального закону.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що ухвала слідчого судді Хустського районного суду від 08.07.2016 року підлягає до скасування з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409-412, 418,419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.07.2016 року, якою щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, - скасувати.
У задоволенні клопотання старшого слідчого Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_7 в кримінальному провадження № 0000408 від 24.05.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , - відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді: