Справа № 461/7090/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2016 року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові обвинувальний акт про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , 11.09.2016 року близько 17 годин 00 хвилин, перебуваючи на балконі загального користування, що розташований на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 , умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_5 удар рукою по верхній кінцівці тулуба, заподіявши потерпілій перелом правої ліктьової кістки із незначним зміщенням кісткових фрагментів, що згідно з висновком судово-медичної експертизи №1873 від 20.09.2016р. відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

По даному кримінальному провадженню (№0004176) між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, на підставі вимог ст. 471 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_4 повністю визнав себе винними в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України, тобто у вчиненні злочину по обставинам, викладеним в обвинувальному акті, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_4 , покарання за ч.1 ст.122 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік та, із застосуванням ст.75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Згідно умов даної угоди, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. Ці ж обставини роз`яснені потерпілій.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того, додатково пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винними, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла просила суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор та захисник не заперечили проти затвердження угоди про примирення та просили призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглянувши питання про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілої, які просили затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду, яка відповідає вимогам КПК України, переконавшись, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, та із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Керуючись ст. 314, 368, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження №0004176, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рін.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Копію вироку вручити засудженому, потерпілій, прокурору та захиснику негайно після його проголошення

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Головуючий по справі

суддя ОСОБА_1 .