КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/1232/14-к
Провадження № 1-в/391/40/16

12.05.2016 р. селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника КВІ ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Компаніївського РС КВІ УДПС України у Кіровоградській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання,
Начальник Компаніївського РС КВІ УДПС України в Кіровоградській області капітан внутрішньої служби ОСОБА_4 звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2015 року, посилаючись на те, що за час перебування на обліку ОСОБА_5 обов`язки, покладені на нього судом не виконав, а саме не з`являвся на реєстрацію до КВІ, через що йому виносилося застереження у формі письмового попередження, вчинив адміністративне правопорушення.
Представник кримінально-виконавчої інспекції в судовому засіданні підтримав подання, просив задовольнити з підстав, викладених у поданні. Вказав, що під час іспитового строку ОСОБА_5 проявив себе з негативної сторони, вчинив новий злочин та притягався до адміністративної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції підтримав, просив задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення подання. Засуджений пояснив, що дійсно через відсутність коштів не з`явився на реєстрацію до КВІ, оскільки виїхав з с. Полтавка Компаніївського району, змінював місце проживання, на даний час тимчасово перебуває на вокзалі, про що повідомляв у своїх поясненнях працівників КВІ.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З особової справи № 12/2015 р. вбачається, що вироком Компаніївського районного суду від 16.03.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки. На підставі ст. 76 КК України на нього було покладено обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Судом встановлено, що засуджений перебуває на обліку в кримінально-виконавчій інспекції, був ознайомлений з встановленими обов`язками під час іспитового строку, попереджався про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків. В період відбування покарання засуджений в грудні 2015 року та в січні 2016 року не з`явився на реєстрацію, в зв`язку з чим КВІ звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання. Ухвалою Компаніївського районного суду від 14.03.2016 року в задоволенні подання відмовлено.
В серпні 2015 р. ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та 14.04.16 р. попереджався про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах особової справи.
31.03.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.
Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 орієнтує суди на те, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Отже, вчинення особою нового злочину в період іспитового строку, відповідно до ст.ст.71-72 КК України та п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990р., має враховуватися судом, який виносить останній за часом вирок, при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, та не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням судом, який виніс попередній вирок та призначив іспитовий строк.

Місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, вирішує питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання лише у випадках невиконання останнім покладених на нього вироком суду обов`язків або систематичного вчинення ним адміністративних правопорушень.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду подання встановлено, що в період іспитового строку засуджений 03.08.2015 р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та підозрюється у вчиненні замаху на крадіжку. З пояснень засудженого на даний час кримінальне провадження знаходиться на розгляді в суді. Після розгляду судом в березні 2016 року аналогічного подання про скасування звільнення від відбування покарання, засуджений в квітні та травні 2016 року з`явився на реєстрацію до КВІ, тобто на даний час виконує обов`язки, покладені на нього судом.

Посилання представника КВІ та прокурора на те, що засудженим ОСОБА_5 під час іспитового строку було вчинено інший злочин і отримано повідомлення про підозру та те, що провадження відносно засудженого було направлено до суду з обвинувальним актом, суд до уваги не приймає, так як в матеріалах справи відсутній обвинувальний вирок, яким би ОСОБА_5 було визнано винним та засуджено за вчинення даного злочину.

Враховуючи те, що засуджений протягом іспитового строку лише один раз притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про відсутність систематичного вчинення правопорушень, а вчинення нового злочину в період іспитового строку є підставою для призначення судом, який виносить останній за часом вирок, покарання за сукупністю вироків, та не є підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням в порядку виконання вироку суду згідно норм ст.78 КК України та ст.ст.537, 539 КПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Компаніївського РС КВІ УДПС України в Кіровоградській області про скасування звільнення від призначеного покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Матеріали особової справи № 12/2015 повернути Компаніївському РС КВІ УДПС у Кіровоградській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом семи днів з дня проголошення через Компаніївський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Компаніївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1