КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1-311/2010
Провадження № 1-311/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2010

4 червня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Антонова А.В.,

при секретарі Кононенко О.П.,

за участю прокурора Махно А.В.,

та адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, має дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого торговий представник ПП Астера, раніше судимого 25.02.2010 року Октябрським районним судом м.Полтави за ст.190 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн., проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2010 року близько 19-00 год. ОСОБА_2 з корисливою метою заволодіння чужим майном, умисно, повторно, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_3 під приводом подальшої реалізації заволодів належним їй мобільним телефоном вартістю 5414 грн., який в подальшому реалізував, а грошові кошти потерпілій не повернув, а привласнив, чим спричинив ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 5414 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та показав, що 26.02.2010 р. його знайома ОСОБА_3 попросила оцінити та знайти покупців на її телефон, який вона привезла з Італії. Телефон він взяв та наступного дня поніс на ЦКР до своїх знайомих, які займаються купівлею-продажем телефонів. Вони оцінили його в 4-5 тис. грн., але не купили. На початку березня 2010 р. йому зателефонував ОСОБА_4, який запропонував за телефон 500 доларів США. Він продав телефон, а гроші забрав собі. В подальшому, коли потерпіла дуже наполягала щоб він повернув їй телефон він хотів викупити його назад, але не знайшов необхідної суми, бо загубив гроші. У скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засіданні не зявилася, про причини своїй неявки суд не повідомила.

Визнані в суді підсудним фактичні обставини справи у відповідності до ст. 299 КПК України судом не досліджувалися, свідки не допитувалися.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ст.190 ч.2 КК України, як шахрайство, вчинене повторно.

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного.

В силу ст. 66 КК України обставини, що помякшують покарання підсудного є щире каяття, відшкодування завданого збитку, знаходження на утриманні малолітньої дитини.

В силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання підсудного відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Враховуючи те, що ОСОБА_2, щиро розкаюється у скоєному злочині, характеризується позитивно, скоїв злочин, що не є тяжким, відшкодував завдані матеріальні збитки, працює, має на своєму утриманні малолітню дитину 9.02.2004 року, суд приходить до висновку, про можливість виправлення підсудного без відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2, від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину.

Зобовязати ОСОБА_2, протягом іспитового строку періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи і повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили залишити попереднім у вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази, зазначені в постанові від 19.04.2010 року у вигляді мобільного телефону та коробки до нього повернути потерпілій ОСОБА_3, за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий Антонов А.В.