Справа № 729/469/16-к
1-кп/729/31/16 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження №0000449 від 09.10.2015 відносно
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулачківці Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, -
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,
за участю потерпілої ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бобровицького районного суду знаходиться кримінальне провадження №0000449 від 09.10.2015 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,

Під час судового засідання, відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, судом ініційоване питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, враховуючи той факт, що відповідно до ухвали Бобровицького районного суду від 13.05.2016 строк його дії закінчується 12.07.2016.
ОСОБА_3 заявлено клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, адже він не має намірів переховуватися від суду та вчиняти інших злочинів.
Вислухавши думку прокурора, який наполягав на продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, потерпілої, яка підтримала думку прокурора, захисника та ОСОБА_3 , які заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, суд вважає правильним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 з огляду на наступне.
Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13.05.2016 підозрюваному ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою до 12.07.2016.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості.
Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 не встановлено, крім того на даний час обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні іншого злочину, і в іншому кримінальному провадженні йому обраний захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою .
Крім того , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Справа «Лабіта проти Італії» свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є тяжкість злочину, який є середньої тяжкості та який інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_3 та те, що він неодноразово судимий і після відбуття покарання за вчинені злочини знову вчиняв нові та згідно обвинувального акту вчинив злочин проти особистої свободи та статевої недоторканості особи, судовий розгляд по суті в суді першої інстанції не закінчено, й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду. І саме ці обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.
При цьому суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому.
Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд вважає, що жоден із них не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.
Суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на два місяці - максимально можливий строк продовження даного запобіжного заходу згідно ч. 3 ст. 331 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кулачківці Снятинського району Івано-Франківської області строк тримання під вартою до 12.09.2016 включно з утриманням його в СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в Чернігівській області.
Копію ухвали вручити обвинуваченому , прокурору, захиснику та направити до Чернігівського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України в Чернігівській області.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1