Дата документу 27.05.2016

Провадження № 1-в/334/13/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі клопотання прокурора Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_4 про заміну покарання у виді штрафу на покарання у вигляді громадських робіт засудженому:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2014 р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму - 850,00 гривень.

31.08.2015р. прокурор Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у сумі 850,00 грн. на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин, мотивуючи клопотання тим, що засуджений не сплатив штраф, призначений вищезазначеним вироком суду.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просить суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи, неодноразово повідомлявся через поштове повідомлення. Примусовий привід у відношенні останнього не виконаний. Суд використав всі можливі способи повідомлення засудженого про час і місце розгляду справи, однак вони виявились безрезультатними.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового засідання, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2014 р. ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму - 850,00 гривень.

Відповідно до положень ст. 26 КВК України засуджений повинен сплати штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату. У разі несплати штрафу у передбачений строк, суд розглядає питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно з ч. 5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Подане прокурором клопотання не містить в собі будь-яких відомостей про причини несплати засудженим призначеного за вироком суду штрафу, а тому не встановлено, чи є це умисне ухилення від відбуття покарання у вигляді штрафу, або неможливість сплати штрафу через тяжкий матеріальний стан, або з інших причин.

В судові засідання призначені на 15.10.2015 року, 14.12.2015 року, 11.03.2016, 25.03.2016 року, 31.03.2016 року та 27.03.2016 року засуджений ОСОБА_6 не з`явився, направлена судова повістка рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням про виклик його в судове засідання на вказані дати, повернулась до суду з позначкою поштового відділення про сплив строку їх зберігання, тобто, про дату і час розгляду справи засуджений належним чином повідомлений не був.

У відповідності до вимог ст. 323 КПК України, суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи, та намагався забезпечити явку засудженого в судове засідання, також і шляхом винесення ухали від 31.03.2016 року про його примусовий привід, яка правоохоронним органами виконана не була, оскільки засуджений за зазначеною в ухвалі адресою не проживає.

Крім того, у випадку несплати засудженим штрафу, який призначений як вид основного покарання, існує інший передбачений законом шлях вирішення цього питання, а саме порушення щодо засудженого кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого 389 КК України, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу на громадські роботи у зв`язку з несплатою штрафу необхідно відмовити.

Керуючись ст.26 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_4 про заміну засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму - 850,00 гривень, присудженого вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2014 р., на громадські роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1