АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6968/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/379/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2016 року про повернення обвинувального акта щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2016 року клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта задоволено, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002093 від 01.08.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України повернуто прокурору Тернопільської місцевої прокуратури.

Суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, мотивував своє рішення тим, що наданий суду обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема у ньому не повністю викладено фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , не вказано мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, оскільки вказаний обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру.

Також, в ухвалі суду зазначено, що всупереч вимогам п.1 ч.2 ст.109 КПК України в долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутнє посилання на ряд процесуальних рішень, що стали підставою проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій.

В апеляційній скарзі прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та внаслідок істотного порушення кримінального процесуального закону.

Зазначає, що твердження суду першої інстанції щодо неконкретності формулювання обвинувачення є безпідставним та надуманим, а посилання на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України є недоречним, оскільки відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто стаття наголошує на відповідності норми закону лише обвинувального акту.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , мотивуючи це тим, що обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру від 22.06.2016 року, що є неприпустимим, окрім того в ньому відсутні відомості про мотив та мету вчинення кримінальних правопорушень.

Зазначає, що прокурором в апеляційній скарзі не вказано будь-якої з обставин, передбачених ч.1 ст.411 КПК України за наявності яких судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, посилається на те, що прокурором в апеляційній скарзі навіть не заперечується існування невідповідностей реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону.

Зокрема, із змісту реєстру вбачається, що під час досудового розслідування було проведено цілий ряд негласних слідчих (розшукових) дій. Проте в порушення вимог п.2 ч.2 ст.109 КПК України реєстр не містить будь-яких відомостей про процесуальні рішення (постанову прокурора, ухвалу слідчого судді апеляційного суду), які б надавали право на проведення негласних слідчих (розшукових) дій оперативним працівникам відносно ОСОБА_7 . Вважає, що для того щоб суд мав можливість перевірити докази на предмет їх допустимості (наприклад обставини, викладені в протоколі огляду покупця та вручення йому грошових коштів перед початком проведення оперативної закупівлі чи в протоколі складеному за результатами проведення оперативно-розшукового заходу аудіо, відеоконтроль особи), у матеріалах кримінального провадження мають бути наявні, а в реєстрі зазначені відомості щодо постанов про проведення контролю за вчиненням злочину або відповідні ухвали слідчого судді, з яких у встановленому порядку, перед відкриттям матеріалів кримінального провадження стороні захисту ( в порядку ст.290 КПК України), уповноваженими особами знятий гриф таємності.

Відсутність таких відомостей у реєстрі позбавляє можливості забезпечення змагальності процесу, а також можливості розглядати не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх і це суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Вважає, що прокурором в апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів для скасування ухвали суду першої інстанції, а тому її слід залишити без змін.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати оскаржувану ухвалу і призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційного скарги прокурора і просили відмовити в її задоволенні, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

За змістом вищевказаної норми закону, суд наділений правом повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно); чи не затверджений прокурором та у випадку, коли до нього не долучено передбачені законом додатки.

Частина 2 ст.291 КПК України визначає чіткий перелік відомостей, які повинні міститися в обвинувальному акті зокрема:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурору, оскільки у підготовчому судовому засіданні не встановив таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.

З обвинувального акта щодо ОСОБА_7 убачається, що у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Щодо порушень п.1 ч.2 ст.109 КПК України, зазначених в ухвалі суду першої інстанції, а саме відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування, посилання на ряд процесуальних рішень, що стали підставою проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій, то на переконання колегії суддів вони не перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.314 КПК України та без достатніх підстав повернув обвинувальний акт прокурору, чим порушив вимоги Кримінального процесуального закону.

Вищевказане свідчить про невідповідність наведених в ухвалі висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Посилання захисника на відсутність в обвинувальному акті відомостей про мотив та мету вчинених кримінальних правопорушень, на переконання колегії суддів, за наявності викладених фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення, не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України прокурору Тернопільської місцевої прокуратури, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду зазначеного обвинувального акта в суді першої інстанції, з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, п.6 ч.1 ст.407, п.п. 2, 3 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.411, ч.1 ст.412, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2016 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002093 від 01.08.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України скасувати, призначити новий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2