Номер провадження: 11-кп/785/262/16
Номер справи місцевого суду: 511/2453/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Леніне Фрунзівського району Одеської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , не має судимості на підставі ст. 89 КК України

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з призначенням покарання у виді восьми років позбавлення волі, строк покарання обчислений з 10.07.2015 року,

встановив:
Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

10.07.2015 року, у проміжок часу між 09 год. 30 хв. та 10 год. 30 хв. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час сварки зі співмешканкою ОСОБА_9 на ґрунті вживання алкогольних напоїв, з метою умисного вбивства, наніс їй один удар кухонним ножем у грудну клітину, внаслідок чого, від проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні правої половини грудної клітини, з пошкодженням вихідного відділу дуги аорти та гострої, рясної крововтрати (крововиливу у плевральну порожнину та порожнину перикарда (навколосерцевої сумки), настала смерть потерпілої.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений докладно виклав свою версію події, що сталася 10.07.2015 року, підтвердивши, що зранку вони з потерпілою вживали спиртні напої. У цей же час, на ґрунті побутових неузгодженостей між собою, вони посварились. ОСОБА_9 почала відбирати у нього ніж, яким він різав хліб та заломила йому палець, внаслідок чого він різко відпустив ножа, від чого стався різкий удар у бік ОСОБА_9 , який він не побачив. ОСОБА_9 пішла до кімнати, а він, виходячи з веранди, почув звук падіння, але не повернувся, а пішов на поле. Упевнившись, що там все в порядку, він повернувся додому і знайшов співмешканку без ознак життя. Після цього він повідомив про те, що сталось сусідку і попросив її викликати міліцію та швидку допомогу. Вважає, що убивство ОСОБА_9 він вчинив з необережності, тому просить перекваліфікувати його дії на ст. 119 КК України та пом`якшити покарання.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як видно зі змісту вироку суду першої інстанції, він відповідає приписам ст. 370 КПК України.

Так, встановивши вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд першої інстанції обґрунтовано послався на досліджені ним докази, а саме:

- показання потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив суду, що 10.07.2015 року зранку він поїхав на роботу, а близько 15 год. йому зателефонував дільничний інспектор і повідомив, що мати зарізали. Коли він приїхав додому, ОСОБА_8 спочатку сказав йому, що він цього не робив, а потім зізнався, що вбивство сталось з необережності. Потерпілий також підтвердив суду, що ОСОБА_8 та його мати постійно сварились на ґрунті зловживання спиртними напоями;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що 10.07.2015 року, близько 10 год. до неї прийшов ОСОБА_8 і повідомив, що ОСОБА_12 лежить на ліжку без ознак життя. Не заходячи у приміщення, вона з порогу побачила, що ОСОБА_12 лежить на ліжку обличчям донизу. Руки її знаходились під тулубом, а поряд знаходився ніж. При проведенні огляду місця події, ОСОБА_8 зізнався, що це він ударив її ножем і показав, як саме це сталося;

- показання свідка ОСОБА_13 , яка пояснила суду, що 10.07.2015 року, близько 06 год. 30 хв. до неї прийшов ОСОБА_8 та придбав пляшку вина. Він також сказав, що її кличе ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ). Вона пішла до них, поспілкувалась, випила трохи вина і повернулась додому. Близько 11 год. до неї знову прийшов ОСОБА_8 і повідомив, що ОСОБА_14 мертва, оскільки сама себе зарізала;

- показання свідка ОСОБА_15 , з яких випливає, що 10.07.2015 року, близько 14 год. їй зателефонував дільничний інспектор ОСОБА_16 та попросив піти до ОСОБА_9 і подивитись, що з нею трапилось. Зайшовши до будинку, вона побачила ОСОБА_17 , яка лежала на ліжку на животі. Ніж знаходився поруч з подушкою, але крові на ньому не було. Вона повідомила про це ОСОБА_18 . Під час огляду місця події, вона була понятою і у її присутності ОСОБА_8 зізнався, що вдарив ОСОБА_14 ножем і показав, як це відбулось;

- показання свідка ОСОБА_18 , який пояснив суду, що 10.07.2015 року йому зателефонувала ОСОБА_19 і повідомила, що ОСОБА_12 лежить непритомна. Близько 15 год. 30 хв. він приїхав на місце. ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 лежала на ліжку на животі, руки під тілом, а ноги звисали з ліжка. Ліворуч від неї знаходився ніж. За присутності сільського голови ОСОБА_20 та фельдшера ОСОБА_21 , він перевернув тіло ОСОБА_9 і побачив на її обличчі гематоми, а на сорочці, в області правої половини грудної клітини була жирова пляма та прорізь;

- показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які підтвердили суду, що 10.07.2015 року, після 13 год. вони разом прибули до будинку ОСОБА_8 і у кімнаті на ліжку побачили ОСОБА_14 , яка лежала на животі, а ліворуч від неї знаходився ніж. Присутні там діти сказали, що брали ніж та вимили його, щоб порізати хліб;

- протокол огляду місця події, під час якого вилучений ніж, простирадло, зріз тканини з матрацу, чоловіча футболка та жіноча джинсова сорочка (а.с. 107-111);

- висновок судово-медичної експертизи №27/90 від 10.08.2015 року, відповідно до якого на трупі ОСОБА_9 виявлене проникаюче колото-різане поранення передньої поверхні правої половини грудної клітини (глибина ранового каналу 13 см), з пошкодженням вихідного відділу дуги аорти, крововиливи у плевральну порожнину та порожнину перикарда (навколосерцевої сумки), від яких потерпіла померла на місці (а.с. 116-125);

- висновок експерта №809 від 27.08.2015 року, відповідно до якого, на клинку ножа, вилученого з місця події, виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_9 (а.с. 127-131);

- висновок експерта № 472 від 04.08.2015 року, відповідно до якого, спричинення колото-різаного ушкодження на клаптику шкіри передньої стінки грудної клітини, вилученого з трупу ОСОБА_9 , не виключається ножем, представленим на експертизу (а.с. 146-149).

Колегія суддів вважає, що дослідивши зазначені та інші докази, аналіз яких наведений у мотивувальній частині вироку (а.с. 204-206), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вони повністю доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як видно з матеріалів справи, учасники судового провадження не заявляли клопотань про повторне дослідження доказів, або про дослідження доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції.

Доводи сторони захисту у суді апеляційної інстанції зводяться до того, що дії обвинуваченого мають бути перекваліфіковані на ч. 1 ст. 119 КК України на підставі його показань про відсутність умислу та настання відповідних наслідків через необережність.

Обґрунтовуючи свою тезу, захисник мотивував її тією обставиною, що про відсутність у ОСОБА_8 умислу на умисне вбивство ОСОБА_9 свідчить той факт, що він сам повідомив про це сусідів.

Таке твердження суд апеляційної інстанції вважає некоректним, оскільки ОСОБА_8 повідомив сусідів не про убивство через необережність, а про те, що знайшов співмешканку мертвою.

До того ж, перевіривши версії обвинуваченого про можливість вчинення вбивства іншими особами, або самовбивства ОСОБА_9 , які він висував під час судового розгляду, суд першої інстанції допитав у якості свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та дійшов висновку про безпідставність таких версій з огляду на їх голослівність.

Суд першої інстанції також обґрунтовано поставився критично до версії обвинуваченого про самогубство потерпілої, з огляду на відсутність об`єктивних причин для цього, а також у зв`язку з висновком судмедексперта щодо характеру тілесного ушкодження, механізму його спричинення, глибини ранового каналу та сили удару.

Суд апеляційної інстанції враховує також ту обставину, що в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , не заперечуючи своєї причетності до ножового поранення ОСОБА_9 , висуває версію про його спричинення через необережність.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не знайшов підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 119 КК України і у свою чергу, також критично ставиться до цих доводів сторони захисту, з огляду на те, що ОСОБА_8 не був послідовним у своїх показаннях.

Як було зазначено вище, обвинувачений висував різні версії події, від вбивства ОСОБА_9 невідомою особою (в тому числі певною особою), яка не знайшла свого підтвердження, до самовбивства.

Після того, як з`ясувалась очевидна безпідставність цих версій події, ОСОБА_8 сам відмовив ся від них та висунув нову версію, а саме, вбивство через необережність.

Посилаючись на те, що у ОСОБА_8 не було мотиву на вбивство ОСОБА_9 , захисник, посилаючись на приписи ст. 62 Конституції України, зазначила, що наявні сумніви необхідно тлумачити на користь її підзахисного.

Вважаючи цей довід безпідставним, колегія суддів виходить з того, показанням обвинуваченого, через їх суперечливість, довіряти неможливо.

Суд апеляційної інстанції вважає також, що про умисність дій обвинуваченого свідчить нанесення одного удару ножем у життєво важливий орган людини - грудну клітину зі значною силою, про що свідчить глибина ранового каналу 13 см.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що правові для підстави зміни вироку суду першої інстанції та для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 119 КК України, - відсутні.

Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, посередню характеристику обвинуваченого, наявність у нього двох малолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, суд першої інстанції не встановив.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд першої інстанції визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому призначене у відповідності з приписами ст. 65 КК України, у межах близьких до мінімальної санкції ч. 1 ст. 115 КК України, тому підстави для пом`якшення покарання також відсутні.

Колегія суддів вважає за необхідне, на виконання приписів ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченим, строк попереднього ув`язнення з 10.07.2015 року по 24.03.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року стосовно нього, - залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення з 10.07.2015 року по 24.03.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4