Справа 688/1995/16-к
№ 1-в/688/879/16
Ухвала
Іменем України

18 травня 2016 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шепетівської виправної колонії № 98 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Шепетівці судове провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, до засудження не працював, інваліда ІІІ групи, раніше судимого:

1) 17.03.2008 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

в с т а н о в и в:
28 квітня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням в якому просить суд звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання про умовно-дострокове від подальшого відбування покарання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник Шепетівської виправної колонії ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання ОСОБА_5 , вважає його передчасним, оскільки останній своєю поведінкою не довів того, що став на шлях виправлення, про що свідчить непогашене дисциплінарне стягнення.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав думку представника Шепетівської виправної колонії, також зазначив, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відсутні підстави для його задоволення.

Заслухавши в судовому засіданні засудженого, представника адміністрації виправної установи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Тобто єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання (подання).
Законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, оскільки таке звільнення може бути застосоване за певних умов.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2011 року за ч.2 ст.307, ст.71 України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, крім житла.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.01.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.05.2011 року по 23.11.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 07.11.2011 року.

Кінець строку 27.04.2017 року.

ОСОБА_5 засуджений за скоєння тяжкого злочину, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За даними довідки про заохочення і стягнення, ОСОБА_5 один раз заохочувався за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, допустив одне порушення режиму утримання, яке виразилось у порушенні форми одягу, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Згідно протоколу №62 від 24.12.2014 року ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні переведення до дільниці соціальної реабілітації відповідно до ст.101 ВК України, оскільки він не став на шлях виправлення.
Відповідно до протоколу №43 від 27.08.2014 року ОСОБА_5 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст.82 КК України відмовлено, оскільки він не став на шлях виправлення.
Згідно протоколу №33 від 23.09.2015 року ОСОБА_5 у застосуванні умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено, оскільки він не довів своє виправлення.

З характеристики вбачається, що за період відбування покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області № 98 засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, на виробництві колонії не працевлаштований. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, не завжди має охайний вигляд. У відношенні до засуджених ОСОБА_5 неконфліктний. Виконує роботи із благоустрою відділення. За виконання разового доручення один раз заохочувався начальником відділення. Приймає участь у програмах диференційованого впливу.

Наведені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задовленні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту оголошення.

Головуюча: