Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2016 року Слідчий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 23 липня 2016 року,
В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 23 липня 2016 року.
Вимоги скарги обґрунтовує тим, що у провадженні Подільського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000939 від 07 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Вказав, що постановою старшого слідчого Подільського УП ГУ НП в м. ОСОБА_4 від 23 липня 2016 року було відмовлено у задоволенні його клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та про проведення слідчих дій.
Не погодившись із даною постановою ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанови старшого слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 23 липня 2016 року.
Вивчивши подані матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути про зобов`язання вчинити певну дію.
У провадженні Подільського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000939 від 07 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
22 липня 2016 року слідчому ОСОБА_3 було подано клопотання про проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні та про ознайомлення з кримінальним провадженням.
Постановами старшого слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 13 липня 2016 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .
У п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК України зазначено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі ст. 290 КПК України, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Порядок проведення слідчих (розшукових) дій визначений у главі 20 КПК України.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети.
Із системного аналізу положень ч. 1 ст. 223 та ч.1 ст. 303 КПК України випливає, що предметом оскарження слідчому судді є відмова у задоволенні клопотання про проведення будь-якої слідчої дії, тобто такої дії, яка спрямована на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
У ч. 2 ст. 91 КПК України зазначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Частиною 3 ст. 93 КПК України визначено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його захисника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор, зобов`язані розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається в тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається з оскаржуваної постанови старшого слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 23 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання її резолютивна частина вказує на відмову у проведенні слідчих дій, а мотивувальна частина постанови взагалі не містить належного обґрунтування відмови у задоволенні клопотання та мотивів прийняття даної постанови.
Зазначені у постанові причини відмови у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_3 , лікарів та працівників швидкої допомоги, а саме відмова останніх від проведення даної слідчої дії, не можуть слугувати підставою для відмови у одночасному допиті даних осіб.
Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим в ході розгляду клопотань ОСОБА_3 не вчинено усіх дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, а постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотань не відповідають вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, є недостатньо мотивованими, необґрунтованими та такими, що суперечить ч. 3 ст. 93 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 202, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 23 липня 2016 року задовольнити.
Скасувати постанови старшого слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 23 липня 2016 року про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_3 щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та про проведення слідчих дій.
Зобов`язати старшого слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 розглянути належним чином клопотання ОСОБА_3 від 22 липня 2016 року про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та про проведення слідчих дій та винести вмотивовану постанову у порядку ст. 220 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1