Ухвала
іменем україни

6 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001154 за обвинуваченням
ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Васильківського міськрайонного суду від 28.08.2012 року за ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, з встановлення, відповідно до ст. 75 КК України, іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6

за касаційною скаргою прокурора на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 9 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування постановлених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що судові рішення постановлені з порушенням вимог ст. ст. 370, 374, 419 КПК України. Зазначає, що суд належним чином не навів мотивів з яких він відкидає докази обвинувачення, не виклав показання свідків, які були допитані в судовому засіданні та підтверджують винуватість ОСОБА_5 . Також, на його думку, суд взяв до уваги одні докази і необґрунтовано відкинув інші, що призвело до безпідставного виправдання. Вказує, що апеляційний суд належним чином не перевірив доводи апеляції прокурора щодо невідповідності вироку вимогам КПК України та незаконності виправдання, не надав на них вмотивовані відповіді.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який, підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2015 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та виправдано.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 лютого 2016 року цей вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався в тому, що він 02.08.2015 року приблизно об 11 годині, по АДРЕСА_3 побачив на землі металеву каретку до трактора «ДТ-75», яка лежала під парканом вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає,ОСОБА_5 спробував завантажити дану каретку на раму свого велосипеда. Проте, враховуючи те, вона має вагу близько 80 кг., самостійно не зміг вчинити заплановане. ОСОБА_5 попросив невідомого чоловіка, який проходив неподалік, про допомогу, переконуючи, що дана запчастина, нікому не належить. Невідомий чоловік разом з ОСОБА_5 завантажили дану каретку на раму велосипеда останнього. ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 грн.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно зі ст. 374 ч. 3 п. 1 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Цих вимог закону суд не дотримався.

Як убачається з матеріалів провадження, суд у судовому засіданні, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевіряв зібрані на досудовому слідстві докази, на підставі яких ОСОБА_5 було пред`явлене обвинувачення. Разом з тим, надаючи їм оцінку не дотримався вимог ст. 94 КПК України, з точки зору їх належності, достовірності та достатності. Поза увагою суду залишились факти, які свідчать про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину.
Районний суд, у порушення вимог ст. 374 КПК України, не зазначив мотивів, з яких відкидає докази обвинувачення, не виклав у своєму рішенні показання свідків, які були допитані в судовому засіданні та підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення, як про це обґрунтовано зазначено у касаційній скарзі прокурора.
Тобто, виправдовуючи ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд не навів мотиви за яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, дійшов передчасного висновку про його невинуватість, не вказавши у мотивувальній частині вироку підстави виправдання.
Апеляційний суд, розглядаючи справу в апеляційному порядку на вказані порушення увагу не звернув, не виправив їх, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Наведене, згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення.

За таких обставин вирок та ухвалу не можна вважати законними та обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді необхідно усунути зазначені порушення, ретельно дослідити всі докази у провадженні, перевірити усі доводи касаційної скарги прокурора та в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване рішення з викладенням в ньому аналізу доказів і ґрунтовних мотивів його прийняття.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 9 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3