АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/597/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.309 КК України
УХВАЛА
Іменем України
17 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2015р. відносно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, неодружений, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.01.2007р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.198 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 01.08.2007р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309, ч.1 ст.307, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, 02.11.2010р. звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 23 дня,

засуджений за ч.2 ст.309 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі.

Поряд з цим, вирішені питання з речовими доказами та процесуальними витратами в порядку ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_9 , будучи раніше судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, після звільнення з місця позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив повторний умисний злочин при наступних обставинах.

12.06.2015р., о 14год. 30хв. ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, спрямованим на виготовлення та вживання особливо небезпечного наркотичного засобу на ринку «Павлово поле», розташованого по просп. Леніна, м. Харкова біля станції метро 23 Серпня, придбав у невстановленої досудовим слідством особи макове насіння та розчинник.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись в квартирі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом варіння виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», який в подальшому вжив за допомогою медичного шприца шляхом внутрішніх ін`єкцій в пахову область.

12.06.2015р. в період часу з 15год. 50хв. до 17год. 10хв. за добровільної, письмової згоди володільця житла - ОСОБА_10 було проведено огляд місця події в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено: медичний шприц з речовиною коричневого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1015 від 03.07.2015р. містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб «концентрат з макової соломи», масою 0,2628гр., пластикову пляшку об`ємом 1,5л., з речовиною коричневого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1016 від 03.07.2015р. містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - «концентрат з макової соломи», масою 2,5440гр., які він незаконно виготовив та зберігав за місцем свого мешкання з метою особистого вживання, без мети збуту.

В апеляції обвинувачений посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права просить пом`якшити призначене йому покарання.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

З вироку суду вбачається, (т.1 а.с.71), що обвинувачений визнав свою вину частково, оскільки не заперечував факт виготовлення для особистого вживання наркотичного засобу, який в подальшому був вилучений працівниками міліції, але вважав, що об`єм цього наркотичного засобу був меншим, ніж той, який йому інкримінується.

Всебічно дослідивши в суді представлені докази районний суд оцінив їх таким чином, що визнав ОСОБА_9 винним у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України і правомірно кваліфікував ці його дії за ч.2 ст.309 КК України.

Оскільки встановлені фактичні обставини ні ким не оспорюють ся, то апеляційна інстанція перевіряє вирок районного суду лише в частині справедливості призначеного покарання.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, при цьому враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше вже судимий саме за злочини пов`язані з обігом наркотичних засобів, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, проте перебуває на профілактичному обліку в наркологічному диспансері, пом`якшуючи чи обтяжуючи покарання обставини відсутні.

Разом з цим з показів його матері вбачається, що обвинувачений давно вживає наркотичні засоби. Наприкінці квітня 2015р. з квартири зникло багато речей, внаслідок чого вона вимушена була звернутися до органу внутрішніх справ. Після цього син почав відкрито, не приховуючись виготовляти та вживати наркотичні засоби прямо в квартирі. Почав поводити себе агресивно. 12.06.2015р., коли син знову почав виготовляти у квартирі наркотичні засоби, вона особисто викликала працівників міліції. Як власник квартири надала згоду на її огляд. Всі наркотичні засоби вилучались працівниками міліції та опечатувались у її присутності та присутності понятих.

Враховуючи наведені вище відомості, приймаючи до уваги наведену характеристику обвинуваченого, районний суд правомірно, за переконанням колегії суддів, прийшов до висновку, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.309 КК України.

Таким чином, колегія суддів, на підставі вищенаведеного приходить до висновку, що призначене ОСОБА_9 покарання за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України неможна вважати явно несправедливим через його суворість в розумінні ст.414 КПК України оскільки санкція вказаної норми передбачають й більш сурове покарання.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляцію обвинуваченого слід визнати безпідставною.

Проте, оскільки відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення зараховується судом у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то колегія суддів, враховуючи думку учасників судового провадження з цього приводу, вважає за необхідне врахувати це у своєму рішенні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, ст.409, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2015р. відносно ОСОБА_9 без зміни.

Зарахувати в строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 08.12.2015р. по день набрання вироком законної сили тобто по 17.03.2016р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, - в той самий строк з дня вручення йому копії.

Головуючий

Судді