Номер провадження:1-м/521/121/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи щодо якої вирішується питання про екстрадицію ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні: ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Р.Молдова, Унгенського району, с. Резина, громадянки Р. Молдови, молдованки, вдови, маючої середню освіту, не маючого тимчасової посвідки на проживання, раніше не судимої на території України, обвинуваченої за вчинення злочинів передбачених ч. 2 (д) ст. 165, ч. 2 (а) ст. 206 КК Республіки Молдова,-

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що 23.09.2016 року в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України працівниками Білгород-Дністровського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області затримано громадянку Республіки Молдови ОСОБА_6 , яка розшукується компетентними органами Республіки Молдови за обвинуваченням за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 (д) ст. 165, ч. 2 (а) ст. 206 КК Республіки Молдова (торгівля людьми, тобто вербовка, транспортування, експлуатація дитини примусовою працею, шляхом обману, вчинена двома або більше особами та торгівля дітьми, тобто вербовка, транспортування, експлуатація дитини примусовою працею, із застосуванням фізичного).
Постановою Унгенського р/с від 14.07.2005 року № 68/05 виданий ордер на арешт ОСОБА_6 .

20.07.2009 року ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
26.09.2016 року ухвалою Білгород-Дністровського м/р/с Одеської області відносно ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
23.06.2016 року з Генеральної Республіки Молдова до Генеральної прокуратури України надійшов запит про видачу ОСОБА_6 до Республіки Молдови для притягнення до кримінальної відповідальності.
У своєму клопотанні керівник Одеської місцевої прокуратури № 2 просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), мотивуючи клопотання тим, що обвинувачується у скоєні злочинів на території Республіки Молдови та підлягає екстрадиції для відбуття покарання.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 та затримана ОСОБА_6 не заперечували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, за зазначеними підставами.

Вивчивши матеріали клопотання, затриману, а також думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах» /м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року/ передбачається, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

З матеріалів наданих судді для розгляду вбачається, що ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Республіки Молдови для притягнення до кримінальної відповідальності. Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Так, затримана є громадянкою Р. Молдови, офіційної дозволу на постійне проживання не має і таким чином не має місця реєстрації в Україні. Таким чином слідчим суддею встановлено, що існує реальна загроза перешкоджанню виконанню запиту компетентного органу іноземної держави у вигляді переховування затриманої від виконання вироку суду.

Слідчим суддею також встановлено, що матеріали екстрадиційного арешту містять усі необхідні документи, для задоволення вказаної клопотання, а саме: запит Генеральної прокуратури Р.Молдови про видачу особи, яка знаходиться в розшуку для притягнення до кримінальної відповідальності від 21.10.2016 року; ордер на арешт від 14.07.2005 року; документи, що засвідчують особу ОСОБА_6 (засвідчена копія паспорту та інш.); виписки з Законодавства Р. Молдови та ін. документи. Вказані документи є належними та допустимими, оскільки завірені компетентним органом України /Прокуратурою Одеської області/.

При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_6 .

Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Вказані вимоги Закону, дають судді підстави для застосування ектрадиційного арешту без відповідно строку, оскільки прокурор зобов`язаний не рідше одного разу на два місяці звернутись до суду з відповідним поданням щодо наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою. Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.

Враховуючи викладені вимоги закону, з урахуванням викладених обставин суддя обґрунтовано вважає, що є всі об`єктивні підстави для застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_6 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і її фактичну передачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» / м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року /, а також ст. ст. 541, 584 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Конвоювати та тримати ОСОБА_6 у ОУВП (№21) УДПтСУ в Одеській області.

Копію ухвали направити в ОУВП (№21) УДПтСУ в Одеській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1