У Х В А Л А
07 вересня 2016 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна (у порядку статті 174 КПК України), -
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, мотивуючи тим, що
При цьому активами АБ «ПОРТО-ФРАНКО», стосовно яких було здійснено відчуження на користь ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс», є саме зобов`язання за кредитними договорами, а не речі позичальників банку, якими забезпечуються ці кредити.
Крім того згідно листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АБ «ПОРТО-ФРАНКО» від 14.01.2015 № 24/3723 (копія додається) вбачається, що укладені між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» договори факторингу № 1 від 16 серпня 2014 року, № 2 від 22 серпня 2014 року, № 3, № 4 та № 5 від 26 серпня 2014 року визнано нікчемними.
Таким чином, за твердженням заявника, арешт підлягає скасуванню.
В судовому засіданні заявник підтримав клопотання, наполягаючи на його задоволенні.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В зв`язку з чим, суд з урахуванням думки заявника, ухвалив слухати провадження за його відсутності.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, заслухавши заявника, суд вважає, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з наступних підстав:
У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено судом,
З дня винесення зазначених рішень суду жодних змін, в тому числі в процесуальному статусі арештованого майна не сталося, відтак суд вважає, що представник заявника фактично не навів достатніх доказів, на підтвердження того факту, що арешт був накладений необґрунтовано, а також, що потреба в застосуванні цього заходу - арешту майна на даний час відпала.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що арешт на майно належне ОСОБА_3 було накладено обґрунтовано, а подане заявником клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167-174, 318-380 КПК Країни, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту відмовити.
Слідчий суддя: ОСОБА_1