Справа № 368/628/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/725/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 05.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
з участю: - прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції: представника колонії ОСОБА_7 ; засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 29 квітня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
До Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, а саме на обмеження волі.
В обґрунтування доводів клопотання, засуджений указав на те, що він відбув 1/3 частину покарання, сумлінно працював, має заохочення від керівництва виправної колонії, хворіє на епілепсію.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 29 квітня 2016 року ОСОБА_8 не відбуту частину строку основного покарання у виді 3 років 190 днів позбавлення волі замінено на 3 роки 190 днів обмеження волі.
Мотивуючи це рішення, суд послався на те, що засуджений мав два стягнення але в подальшому змінив ставлення до відбування покарання на краще, виконував всі законні вимоги персоналу виправної колонії, добре працював, вину визнав, щиро розкаявся і став на шлях виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор указав на незаконність ухвали, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав на те, що питання застосування до засудженого пільги, передбаченої ст. 82 КК України, розглядалось на засіданні комісії установи з питань застосування до засуджених умовно дострокового звільнення, заміни не відбутої частини покарання більш м`яким та встановлення адміністративного нагляду Кагарлицької ВК № 115 від 24.03.2016 року, за результатами якого, прийнято рішення про відмову в застосуванні до засудженого ОСОБА_8 пільги, передбаченої ст. 82 КК України. Також зазначив, що відповідно до характеристики наданої начальником ВСПС №2, засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання проявляв себе по різному, не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на застосування ст. 82 КК України. Поряд із цим, указав на те, що з моменту проведення вказаного вище засідання комісії, засудженим отримано одне заохочення і вже після звернення ним до суду. Просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким покаранням, а саме на обмеження волі відмовити.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи, просив її задовольнити;
засудженого, який апеляційну скаргу прокурора вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а ухвалу залишити без змін;

представника виправної колонії, який підтримав рішення суду і просив залишити його без змін;
вивчивши клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення виходячи із наступного.
За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:
відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;
наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
Колегія суддів, із урахуванням усього комплексу даних про особу засудженого, вважає що судом першої інстанції були зроблені помилкові та належним чином не обґрунтовані висновки про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення.
Так, судом першої інстанції не було враховано те, що засуджений протягом не тривалого часу періодично у Кагарлицькій ВК допускав порушення режиму утримання, за що на нього накладалися стягнення і ці стягнення були зняті відповідними заохоченнями.
Без урахування заохочень, якими знімалися накладені стягнення, ОСОБА_9 має лише одне заохочення у вигляді подяки.
Поза увагою судді першої інстанції залишилось і те, що адміністрацією Кагарлицької ВК не зроблено будь яких висновків про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення. Характеристика, яка дана на засудженого 28.04.2016 року, має загальний характер, за змістом якої засуджений ОСОБА_8 лише почав змінюватись у кращу сторону, що не можливо розуміти як те, що він став на шлях виправлення. Суд першої інстанції не звернув також уваги на те, що за нетривалий час до цього, а саме 24 березня 2016 року, ОСОБА_8 була видана інша характеристика, у якій адміністрація установи прямо зробила висновок про те, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення. За змістом цієї характеристики засуджений лише намагався дотримуватись норм, які визначали умови відбування покарання, належним чином ставитися до праці та майна, персоналу установи, та вчиняти інші дії, які би його позитивно характеризували. Апеляційний суд зважає на те, що із моменту надання цієї характеристики до моменту розгляду відповідного клопотання судом першої інстанції, пройшов незначний проміжок часу протягом якого засуджений себе із позитивної сторони будь яким чином не проявив, що не давало суду першої інстанції підстав для висновку про те, що він став на шлях виправлення.
За наявності зазначеної невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 29 квітня 2016 року не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає до скасування. Оскільки у ході розгляду у суді першої інстанції клопотання засудженого не доведено те, що засуджений став на шлях виправлення, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким покаранням залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 29 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким покаранням залишити без задоволення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)