Справа № 128/2551/16-к
ВИРОК
Іменем України
05 серпня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272від 02.03.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Северинівка, Ямпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, який не працюючий, розлученого, місце проживання і реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; тимчасово проживає на зйомній квартирі в м. Вінниця, раніше судимого, а саме:
- 17.08.1999 року Хмельницьким міським судом за ч. 2 ст. 141 КК України та згідно ухвали Хмельницького обласного суду до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 17.08.2000 року на 1 рік 5 місяців 28 днів;
- 06.03.2013 року Ямпільським районним судом Вінницької обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік 4 місяці позбавлення волі по вироку від 17.08.1999 та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі, 25.04.2014 року звільнений умовно-достроково на 2 місяці 26 днів.
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 29.02.2016 року, приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи в приміщені за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з виробничого приміщення до якого мав вільний доступ, незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою легкої наживи, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вчинив крадіжку шуруповерта марки «Сraft-Тес 950 (РХSD-102)» вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 528 від 22.04.2016 становить 417 грн. 00 коп., болгарки марки «Маkita GА7010С» вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 528 від 22.04.2016 становить 3336 грн. 00 коп., електродрилі «De WALT DWD 112S» вартість якої відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 484 від 25.03.2016 становить 1650 грн. 50 коп., шуруповерта марки «Маkita 6271 D», двох акумуляторних батарей марки «Маkita 1222», та зарядного пристрою марки «Маkita D1414F» вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 454 від 23.03.2016 становить 2667 грн. 50 коп., шуруповерта марки «Нitachi DS 12 DVFA», двох акумуляторних батарей марки «Нitachi ВСС1215», та зарядного пристрою марки «Нitachi UC18YG» вартість яких відповідно до висновки судово-товарознавчої експертизи № 454 від 23.03.2016 становить 2128 грн. 50 коп., та ноутбука марки «НР РАVILION dv7-4105 el» вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 504 від 13.04.2016 року становить 7117 грн. 50 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 17 317 грн. 00 коп.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
ОСОБА_5 , 29.02.2016 року, приблизно о 21 год. 00 хв.. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з виробничого приміщення до якого мав вільний доступ, незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою легкої наживи, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вчинив крадіжку торцовочної електричної пили марки «Маkita МLS100» з пильним диском марки «Воsch НW/СТ 254X30, 80 FZ/TZ5°» вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 504 від 13.04.2016 становить 6382 грн. 93 коп., фрезера марки «Фиолент МФ2-620Є» вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 504 від 13.04.2016 становить 1230 грн. 95 коп., лобзика марки «ЗЕНИТ ЗПЛ-1050М» вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 504 від 13.04.2016 становить 995 грн. 50 коп., перфоратора марю «Forte RH30-9R», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 504 від 13.04.2016 становить 1668 грн. 00 коп., болгарки марки «Forte ЕG16180N», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 504 від 13.04.2016 становить 1251 грн. 60 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 11528 грн. 98 коп.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_5 , 01.03.2016 року, приблизно о 06 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з виробничого приміщення до якого мав вільний доступ, незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою легкої наживи, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вчинив крадіжку плотера для порізки вінілової плівки марки «Jaguar II 1608» вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 504 від 13.04.2016 на момент вчинення крадіжки - 01.03.2016 становить 44505 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 44505 грн. 00 коп.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за усіма епізодами крадіжок вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочини за умов та при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, з вартістю викраденого згоден.

Пояснив, що він -дошлюбне прізвище ОСОБА_7 , був у 1999 році засуджений до позбавлення волі та не відбувши покарання працював біля 10 років у м. Москва, перебував у розшуку і потім при засудженні його Ямпільським районним судом був врахований попередній вирок суду. Після звільнення з місця позбавлення волі одружився і змінив своє прізвище на прізвище дружини « ОСОБА_8 », так як він з Росії був депортований та знову хотів їхати на роботу до м. Москви. Потім приїхав і працював без оформлення на роботі у м. Вінниця, проживав на квартирі ( адреси не пам`ятає). Потім почав працювати у смт. Стрижавка, Вінницького району у потерпілого ОСОБА_4 , який йому довірив ключі від виробничого приміщення, в якому він жив і заодно охороняв. Інколи вживав спиртні напої. 29.02.2016 року ввечері він таємно викрав з виробничого приміщення потерпілого шуруповерти, електродриль, болгарку, ноутбук які на таксі відвіз і реалізував у м. Вінниці (здав у ломбард, продав) та в цей же вечір знову приїхав в смт. Стрижавка і вдруге викрав з цього ж приміщення перфоратор, фрезу і інше майно яке зазначено в обвинувальному акті. Потім 01.03.2016 року вранці він знову таємно викрав плотер для порізки плівки, який віддав незнайомим хлопцям, так як йому потрібні були гроші. На роботу не повертався, а поїхав додому в Ямпільський район, так як боявся хлопців у кого працював.

Крім повного визнання вини обвинуваченим його вина у вчиненні злочинів за ч.2 ст. 185 КК України підтверджується також показами потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він за адресою: АДРЕСА_2 працює по виготовленню меблів, та в нього у виробничому приміщенні працював обвинувачений ОСОБА_5 , який також з його дозволу ночував у цьому приміщенні, при цьому заодно і охороняв приміщення, так як у нього не було де жити. Він дав йому ключі від приміщення, тому що довіряв йому. Побачивши ОСОБА_5 29.02.2016 року вранці в стані алкогольного сп`яніння, він дозволив йому ще цю ніч переночувати і сказав, що більше працювати він у нього не буде. В кінці робочого дня він пішов додому, а ОСОБА_5 залишився у приміщенні. На наступний день він виявив крадіжку майна, яке вказано в обвинувальному акті. Просив покарати обвинуваченого ОСОБА_5 не суворо.
Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується іншими доказами по кримінальному провадженню, наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні, а саме:
-Протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2016 рок;
-протоколом огляду місця події від 01.03.2016 року, року який було проведено за участі понятих, було оглянуте житлове приміщення з виробничими прибудовами яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 . з якого було обвинуваченим вчинено крадіжки майна ОСОБА_4 ;
-протоколом огляду місця події від 03.03.2016 року, року який було проведено за участі понятих, було оглянуто в каб. № 119 Вінницького РВП ВВП ГУНП Вінницькій області предмети викраденні ОСОБА_5 у ОСОБА_4 ;
-протоколом огляду місця події від 03.03.2016 року, року який було проведено за участі понятих, було оглянуто в каб. № 119 Вінницького РВП ВВП ГУНП Вінницькій області предмети викрадені ОСОБА_5
-протоколом огляду предметів від 23.06.2016 року, який було проведено за участі понятих;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2016 року, з фототаблицями, який було проведено за участю обвинуваченого ОСОБА_5 у житловому приміщенні з виробничими прибудовами яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 . під час проведення якого обвинувачений показав і розповів про обставини вчинення ним крадіжок майна ОСОБА_4 ;
-заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу предметів, що були ним викрадені;
-висновками експерта № 454 від 23.03.2016 року, № 484 від 25.03.2016 року, № 504 від 13.04.2016 року, № 528 від 22.04.2016 року, якими визначена вартість викраденого майна.
-постановою від 23.06.2016 року про приєднання речових доказів;
-розпискою ОСОБА_4 про отримання для зберігання викраденого у нього майна, яке є речовими доказами;
-квитанцією про сплату ОСОБА_5 повністю судових витрат по кримінальному провадженні
Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст.86 КПК України).
Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка вчинена повторно.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Тому при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; особу винного, який розлучений, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, добровільне часткове відшкодування завданої злочинами потерпілому матеріальної шкоди, добровільна повна сплата процесуальних витрат по кримінальному провадженню, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченого.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе виключно за умови ізоляції від суспільства, так як він представляє суспільну небезпеку, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Суд вважає неможливим застосувати ОСОБА_5 більш м`яке покарання передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, враховуючи обставини, спосіб вчинення ним кримінальних правопорушень, кількість і цінність викраденого майна потерпілого, що ним не відшкодована повністю завдана матеріальна шкода потерпілому, що він розлучений, не має постійної роботи та з метою його виправлення і перевиховання.

Також суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 у зв`язку із одруженням 27.01.2015 року змінив прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 .

Визначене покарання обвинуваченому на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілого та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Речові докази по даному кримінальному провадженні, які були передані слідчим потерпілому ОСОБА_4 на зберігання підлягають залишенню у власності потерпілого ОСОБА_4 .
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Судови витрати в сумі 1 892 грн. 14 коп.не підлягають стягненню з ОСОБА_5 в прибуток держави так як добровільно ним сплачені в ході розгляду кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, клопотань про їх застосування до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, які слідчим передані потерпілому ОСОБА_4 , а саме: шуруповерт марки «Сraft-Тес 950 (РХSD-102)», болгарка марки «Маkita GА7010С», шуруповерт марки «Маkita 6271 D, дві акумуляторних батареї марки «Маkita 1222, зарядний пристрій марки «Маkita D1414F, шуруповерт марки «Нitachi DS 12 DVFA, дві акумуляторні батареї марки «Нitachi ВСС1215», електродрилі «De WALT DWD 112S» залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: