Провадження № 1-кп/643/714/16
Справа № 643/7987/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2016 р. Московський райсуд м. Харкова у складі:головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря- ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , представника потерпілого- представника Департаменту праці та соціальної політики Служби у справах дітей Харківської міської ради ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004434 від 01.06.2016 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Черкаська Лозова, Дергачівського району, Харківської області, українки, громадянки України, маючій середню освіту, одруженої, не працюючій, в силу ст.89 КК України раніше не судимої, мешкаючої та зареєстрованої: АДРЕСА_1
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

22.05.2016 р., приблизно о 16.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись будинку АДРЕСА_2 , умисно спричинила своїй малолітній донці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження при наступних обставинах.

ОСОБА_5 , проходячи біля буд. АДРЕСА_2 з дитячою коляскою, в якій знаходилась її малолітня донька ОСОБА_6 кричала на дитину, висловлювалась нецензурною лайкою на її адресу, трусила коляску, намагаючись посадити малолітню ОСОБА_6 в колясці. Після цього, маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення малолітній ОСОБА_6 тілесних ушкоджень через те, що дитина плакала, вередувала та не бажала спокійно сидіти у колисці, діючи зухвало, на очах перехожих, руками нанесла останній декілька ударів по голові та тулубу.

Знаходячись у безпорадному стані в силу свого віку, малолітня ОСОБА_6 плакала в дитячій колясці і не могла покликати допомогу. Злочинні дії ОСОБА_5 були помічені перехожими, які викликали працівників поліції та бригаду швидкої невідкладної медичної допомоги, припинивши, таким чином, побиття малолітньої ОСОБА_6 матер*ю.

Внаслідок дій ОСОБА_5 малолітньої ОСОБА_6 відповідно висновку судово- медичної експертизи № 1783-С/16 від 17 червня 2016 року спричинені тілесні пошкодження у вигляді садна на голові, яке викликало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів та за цією ознакою, відповідно до п. 2.3.2 «Б» п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 N403 України від 17.01.1995 р., відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_5 в ході судового розгляду свою винуватість у скоєні злочину визнала частково і пояснила суду, що дійсно, 22.05.2016 р. близько о 16 год. перебуваючи у стані сильного алкогольного сп*яніння знаходилась разом з дочкою біля будинку АДРЕСА_2 . Оскільки, дитина вередувала, намагалася вилізти з коляски, вона кричала на дитину, висловлювалась нецензурною лайкою на її адресу, трусила коляску, намагаючись посадити її назад. Але, дитину не била та ударів їй не наносила.

Представник потерпілого пояснив суду, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в Службі дітей як дитина,що опинилася у складних життєвих умовах. 15.02.2016 р. мав місце факт, коли обвинувачена, перебуваючи у стані алкогольного сп*ягніння, разом з дочкою знаходилась на проїзної частини дороги, внаслідок чого, поліцією остання була затримана, дитина поміщена у лікарню, а відносно ОСОБА_5 складений адміністративний протокол та ухвалою від 25.03.2016 р. Московського суду м.Харкова остання притягнена до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Даний випадок

був предметом розгляду комісії у Справах дітей, але, рішенням від 12.04.2016 р. дитина була повернута матері. Після подій 22.05.2016 р. дитина швидкою допомогою була доставлена до лікарні; рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 15.06.2016 р. малолітня ОСОБА_7 відібрана у батьків та зараз перебуває в дитячому будинку на повному державному забезпеченні.

Учасники судового провадження не оспорювали доказів по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_5 та які суд визнає належними і допустимими.

Суд вважає винуватість ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення доведеною і кваліфікує її діяння за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки, вона умисно заподіяла потерпілої легке тілесне ушкодження.

Винність обвинуваченої у скоєні злочину підтверджується наступними доказами, які досліджені судом.

Свідок ОСОБА_8 , яка працює поліцейською, пояснила суду, що виконуючі службові обов*язки на підставі ЗУ «Про національну поліцію», у складі екіпажу, за викликом 22.05.2016 р. прибула на місце пригоди: до будинку АДРЕСА_2 , де знаходились громадяни та які пояснили, що жінка, яка перебувала у стані сильного алкогольного сп*ягніння, кричала на дитину, висловлювалась нецензурною лайкою на її адресу, трусила коляску, намагаючись посадити дитину та наносила їй удари по голові і тулубу. Вона побачила, що у дитини дійсно є гематома на голові; після чого, дитину забрала швидка допомога, а сама ОСОБА_5 була затримана та доставлена до Московського РВ поліції.

Даними супровідного листка №2779 та даними медичної карти хворого №2269, медичної картки №15321, з яких вбачається, що малолітня ОСОБА_7 22.05.2016 року була доставлена до КЗОЗ «Харківська міська клінічна дитяча лікарня №16», у неї константовано забій м*яких тканин голови та гострє респіраторне захворювання, гострий назофарингіт.

Висновком судово- медичної експертизи № 1783-С/16 від 17 червня 2016 року, з якої вбачається, що внаслідок дій ОСОБА_5 , що малі місце 22.05.2016 року малолітньої ОСОБА_6 спричинені тілесні пошкодження у вигляді садна на голові, яке викликало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів та за цією ознакою, відповідно до п. 2.3.2 «Б» п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 N403 України від 17.01.1995 р., відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Даними протоколу пред*явлення особи для впізнання, під час якого обвинувачена впізнана як особа, яка наносила удари малолітньої дитині.

Судом вивчалась особа обвинуваченої і встановлено, що остання раніше в силу ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває; не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Як впливає з акту обстеження житлово-побутових умов неповнолітнього від 22.06.2016 р., дитина ОСОБА_7 за місцем проживання матері ( кімната у гуртожитку) займає частину кімнати, місця для розвитку та відпочинку не має.

Ухвалою від 25.03.2016 р. Московського суду м.Харкова ОСОБА_5 визнана винної та притягнена до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.04.2016 р. після подій 15.02.2016 року дитина поверталася матері.

Обставин, які пом*якшують покарання обвинуваченої, суд не знаходить.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої в порядку ст.67 КК України, суд визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп*ягніння та скоєння злочину відносно малолітньої особи.

При визначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченої, тяжкість скоєного злочину, якій відповідно статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини у справі, обставині, які обтяжують покарання, та призначає його в межах санкції статті КК України, за якою засуджується.

По справі судових витрат, речових доказів немає; цивільний позов не заявлений.

Клопотання щодо обрання обвинуваченої запобіжного заходу до набуття вироком чинності не надійшло.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_9 винуватою у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженої та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_10 .