Справа № 405/5235/16-к

12 липня 2016 року м. Кіровоград
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомиргороді Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , -
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру про те, що він 27.02.2016 року біля 05.30 год. за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи спільний умисел направлений на незаконне заволодіння автомобілем «Ауді Q7», світло-коричневого відтінку, із реєстрацією в Полтавській області, шляхом застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_11 , що виразилося в нанесенні йому тілесних ушкоджень від яких останній втратив свідомість та відібрання його речей забезпечив безперешкодний доступ до належного йому транспортного засобу, та знаходячись біля магазину «АТБ», який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.Фрунзе, 86, незаконно заволоділи вказаним автомобілем, чим завдали потерпілому великої матеріальної шкоди.
Крім того, 27.02.2016 року біля 05.30 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходячись в приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом здійснення нападу на ОСОБА_11 поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, яке виразилося в нанесенні численних ударів заздалегідь підготовленими предметами по голові та тілу, внаслідок яких потерпілий втратив свідомість, заволоділи належними ОСОБА_11 грошовими коштами на суму 1800 грн. та мобільним телефоном «iPone 5s», які знаходилися в його одязі.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, тобто в незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаного з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що завдало великої метеріальної шкоди та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто у нападі, вчиненому з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою, спрямований на заволодіння майном в особливо великих розмірах.
11.06.2016 року першим заступником прокурора Кіровоградської області строк досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням було продовжено до 6-ти місяців, тобто до 17.09.2016 року.
На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше 60 днів, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою терміном на шістдесят днів, тобто до 15 вересня 2016 року.
На даний час необхідність в раніше обраному щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжному заході тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, а тому просив клопотання задовольнити.
Під час розгляду клопотання прокурор та слідчий вважали за необхідне продовження строку тримання особи під вартою, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в означеному клопотанні.
Захисник в судовому засіданні заперечив проти продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, а тому просив обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Частинною 3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
В ході розгляду клопотання встановлено, що 19.03.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
19.03.2016 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.05.2016 року.
05.05.2016 року строк досудового розслідування заступником прокурора Кіровоградської області продовжено до 4-ох місяців, тобто до 17.09.2016 року.
13.05.2016 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено на 60 днів, тобто до 17 липня 2016 року.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, причетність ОСОБА_7 до них, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, які містять протоколи огляду місця події, проведення слідчих експериментів, пред`явлення осіб для впізнання та допити потерпілого (а.к.32-43).
При цьому, термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
До того ж, під час розгляду, слідчий суддя встановив наявність ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінальних правопорушень по яких оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що підозрюваний може вчинити спроби направлені на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілих та свідків, а також інших учасників кримінального провадження, оскільки останні в суді під час розгляду кримінального провадження по суті ще не допитувалися.
- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 .
При цьому, позитивні характеристики підозрюваного, наявність утриманців та стійких соціальних зв`язків не є обставинами, що спростовують оголошену підозру та встановлені ризики.
Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій, а саме зібрати у повному обсязі характеризуючи матеріали стосовно усіх підозрюваних; повторно допитати усіх підозрюваних за вказаним кримінальним провадженням; долучити до матеріалів кримінального провадження висновки технічних експертиз по вилучених автомобілях; при необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії; ознайомити усіх підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а тому необхідність в раніше обраному відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжному заході тримання під вартою не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами означеного кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_7 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку слідчого судді не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.
Таким чином, враховуючи обставини даного провадження, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
У той же час, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя вважаю за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 вересня 2016 року.
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-
клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто з 15.00 год. 17.07.2016 року до 15.00 год. 14.09.2016 року.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді 14 вересня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1