Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/209/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2016 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів кримінальне провадження № 0000131 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
14 травня 2015 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшло кримінальне провадження № 0000131 від 09 березня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

06 травня 2016 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт про зміну обвинувачення в суді, відповідно до якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що 09.03.2015 приблизно о 5 годині ОСОБА_3 , керуючи власним автомобілем «Mersedes-Bens» типу фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в напрямку центра міста по вул. Шевченка в м. Ржищів, Київської області, спільно з своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходилися в якості пасажирів у вказаному автомобілі, під`їхав до в`їзду на прилеглу територію приміщення кафе «Лакі», яке знаходиться по вул. Шевченка, 9, в м. Ржищів, де здійснюючи рух, не вибрав безпечний інтервал між своїм автомобілем та пішоходами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знаходилися на в`їзді, внаслідок чого ОСОБА_9 , з метою уникнути можливого наїзду на неї автомобіля рукою відштовхнулася від правої бокової його поверхні, що викликало обурення обвинуваченого, як водія, оскільки почув звук удару об автомобіль.

На це він, зупинив автомобіль на смузі руху поперек проїзної частини, поруч з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

На що ОСОБА_8 з метою попередження виникнення можливого конфлікту з особами в автомобілі, підійшов до автомобіля з боку пасажира та через відкриті двері, які після зупинки відкрив ОСОБА_7 , вибачився за дії ОСОБА_9 та словесно осудив дії обвинуваченого, як водія під час керування автомобілем.

На це обвинувачений, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали ображати ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_12 нецензурною лайкою та вийшли з автомобіля.

Обвинувачений же, вийшов з автомобіля звідки взяв предмет схожий на дерев`яну биту і який не був виявлений під час досудового розслідування, та на грунті раптово виниклих неприязних відносин підійшов до ОСОБА_13 та з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень почав наносити потерпілому удари битою в різні частини тулубу, голови ОСОБА_8 . Так обвинувачений продовжував наносити удари по ОСОБА_8 , спричиняючи йому фізичний біль та при цьому наніс їх близько чотирьох, поки не наніс удар по голові ОСОБА_8 , внаслідок якого в останнього сталося запаморочення, від якого він присів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 31 від 30.04.15 за даними медичної документації можна об`єктивно підтвердити наявність у ОСОБА_8 лінійної рани забійного характеру в лобній ділянці волосистої частини голови. Ушкодження виникло в результаті дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, найвірогідніше видовженої форми.

Виявлена у ОСОБА_8 лінійна рана забійного характеру в ділянці волосистої частини голови могла утворитися за обставин, вказаних у постанові, а саме тупим предметом видовженої форми, можливо і типу дерев`яного кийка (бити).

Наявна у ОСОБА_8 рана лобної ділянки відноситься до легких тілесних ушкоджень, які приводять до короткочасного розладу здоров`я.

В цей час ОСОБА_14 , який являється братом ОСОБА_8 та знаходився неподалік, на вулиці поруч з входом до кафе, разом з іншими оточуючими його особами, які відпочивали, почули викрики учасників конфлікту, які привернули їх увагу.

Так ОСОБА_15 , почувши голос свого брата ОСОБА_8 в конфлікті, з метою з`ясування обставин конфлікту та турботи за свого брата, спільно з іншими відпочиваючими, побіг до автомобіля «Mersedes-Bens», який він помітив на проїзній частині.

Коли ОСОБА_15 підбіг до автомобіля, то виявив свого брата ОСОБА_8 , поруч з автомобілем, з тілесними ушкодженнями на голові та закривавленим обличчям. ОСОБА_16 , знаючи та розуміючи, що ОСОБА_15 являється братом ОСОБА_8 тут же на грунті раптово виниклих неприязних відносин, продовжуючи свої злочинні дії з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень наніс удар битою в обличчя ОСОБА_15 , внаслідок чого останній відійшов назад, але потім, вирвав з рук у обвинуваченого предмет схожий на дерев`яну биту, який відкинув в сторону.

На це обвинувачений, підбіг до ОСОБА_15 та з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень почав наносити хаотично удари руками по ОСОБА_15 , спричиняючи йому фізичний біль та тілесні ушкодження, який з метою їх уникнення відштовхував обвинуваченого від себе, при цьому не спричиняючи йому ніяких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 10 від 02.04.2015, у ОСОБА_15 виявлені: невизначеної форми садно невеликих розмірів у ділянці перенісся; невизначеної форми синець на верхньому і нижньому повіках лівого ока; вогнищевий крововилив під сполучну оболонку лівого очного яблука. Таким чином, у потерпілого виявлені три одиниці тілесних ушкоджень (у двох ділянках). Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились.

Наявні тілесні ушкодження могли утворитися "від ударів дерев`яною битою або руками (кулаками) сторонньою особою". Всі наявні у ОСОБА_17 ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 125 КК України визнав себе повністю.

Потерпілий ОСОБА_8 заявив письмове клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 2 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_15 заявив письмове клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 1 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлені клопотання.

Прокурор вважає заявлене клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілі відмовилися від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, які підтримали клопотання потерпілих, суд вважає їх обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 125 КК України, тобто у вчиненні умисних легких тілесних ушкоджень та умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілим.

Потерпілим від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України є ОСОБА_15 , а потерпілим від злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України є ОСОБА_8 ..

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим кодексом його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, крім інших перерахованих даною нормою, в тому числі і статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України загальною засадою кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до пункту 19 цієї статті такою засадою є диспозитивність.

Відповідно до п. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Таким чином підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення покладається на потерпілого.

Враховуючи відмову потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_8 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 125 КК України, відсутність заперечень з боку обвинуваченого та прокурора проти закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілих від обвинувачення, суд вважає за необхідне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні 16 березня 2016 року по справі заявлено цивільний позов Кагарлицькою місцевою прокуратурою про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. З якого встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ з 09.03.2015 по 18.03.2015, що підтверджується довідкою Кагарлицької ЦРЛ. Відповідно до калькуляції розрахунків вартості витрат, понесених на лікування ОСОБА_8 , вартість одного ліжко-дня на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ на березень 2015 року складала 279,76 грн. Таким чином, закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування ОСОБА_8 , який є потерпілим від злочину, витрачені кошти в сумі 2 517,84 грн.

Несплата відповідачем вказаних коштів порушує інтереси держави у вигляді недоотримання коштів для фінансування закладів охорони здоров`я, що є підставою звернення прокурора до суду з цим позовом.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 ), на користь Управління фінансів Кагарлицької районної державної адміністрації кошти в сумі 2 517,84 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд стягнути з ОСОБА_3 користь Управління фінансів Кагарлицької районної державної адміністрації кошти в сумі 2 517,84 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання ОСОБА_3 позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення з відповідача на користь Управління фінансів Кагарлицької районної державної адміністрації коштів.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 1206 ЦК України обов`язок відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину (кримінального правопорушення) покладено на особу, яка вчинила цей злочин (кримінальне правопорушення); якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере у ньому участь.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, 3 ст. 1206 ЦК України, ч.2 ст. 127, ст. 128 КПК України, ст. 128, 129, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. 318, 477 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 09.03.2015, стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 125 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення.

Матеріали зібрані під час досудового слідства, надані прокурором, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Позовні вимоги за цивільним позовом Кагарлицької місцевої прокуратури - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), на користь Управління фінансів Кагарлицької районної державної адміністрації кошти в сумі 2 517 (Дві тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 84 коп.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя