Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1-114/10
Провадження № 1-в/553/547/2016
У Х В А Л А
Іменем України
29.02.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представників ПВК - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2016 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що має 4 заохочення та 2 стягнення, які погашені, дотримується встановлених правил поведінки, працював на виробництві установи, бере участь в роботах по благоустрою території, також має дружину, яка є інвалідом 3 групи та потребує його допомоги.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) в судовому засіданні з приводу вирішення клопотання засудженого поклався на розу суду.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, посилаючись на недоведеність того факту, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Потлави від 12.08.2010 року за 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.01.2016 року зараховано в строк покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч.ч. 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 22 листопада 2009 року по 03 лютого 2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_6 покарання відбуває з 22.11.2009 року, кінець строку покарання 09.03.2018 року, за період перебування в СІЗО м. Полтави характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 09.02.2011 року відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64), за час відбування покарання має 2 стягнення, які погашені та 4 заохочення, 2 з яких застосовані правами начальника установи.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України до засуджених за умисний особливо тяжкий злочин після фактичного відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_6 , з урахуванням зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення в період з 22 листопада 2009 року по 03 лютого 2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 12.01.2016 року, відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та затвердженої начальником установи 24.02.2016 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 2211209 року, з 09.02.2011 року покарання відбуває в Полтавській вправній колонії УДПтС України в Полтавській області, за час відбування покарання дотримується норм, які визначають порядок умови відбування покарання а розпорядку дня установи, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їх законні вимоги. За станом здоров`я працездатний, працевлаштований на виробництві установи в швейному цеху. До праці ставиться сумлінно, з постановленими завданнями справляється. Виконує роботи з благоустрою приміщень, території колонії та самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу "Професія", здобув спеціальність слюсаря механоскладальних робіт в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу "Правова просвіта" та "Підготовка до звільнення". Заходи виховного характеру відвідує.ю робить вірні для себе висновки. За характером слабовільний, не цілеспрямований. У відношенні до засуджених не конфліктний, може піддаватися їхньому впливу. Спілкується з обмеженим колом засуджених. У скоєному злочині розкаюється, покарання вважає занадто суворим.

Разом з тим, досліджені судом докази та встановлені під час судового розгляду справи дані, на переконання суду, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він за період відбування покарання в ПВК № 64 з 22.11.2009 року, тобто в період більше ніж 5 років, має лише 4 заохочення, останнє з яких застосоване до нього 05.10.2014 року, тобто за 1 рік 4 місяці тому.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання залучався до праці, працював нетривалі проміжки часу та незначний період часу. Так, згідно довідки заступника начальника ПВК № 64, засуджений ОСОБА_8 . Був працевлаштований на виробничій дільниці № 1 з розмотування тросу з березня по вересень 2011 року, на виробничій дільниці з обробки деталей з червня по вересень 2013 року, з жовтня по грудень 2014 року та з січня по квітень 2015 року. В даний час з лютого 2016 року працює в швейному цеху.

При цьому, з характеристики засудженого ОСОБА_6 , затвердженої начальником ПВК № 64 30.04.2015 року, вбачається, що станом на вказаний період часу він був працевлаштований на виробництві установи в бригаді по обробці алюмінієвих деталей, до праці ставився неоднозначно, змінні завдання намагався виконувати, безвідповідального відносився до робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. За характером скритний, брехливий, рівень інтелекту середній, у відношенні до засуджених не конфліктний, не впевнений в собі, легко піддається їхньому впливу. У скоєному злочині вину не визнає. Характеризується нестабільною поведінкою.

Після цього, у період з травня 2015 року по січень 2016 року включно засуджений ОСОБА_6 не працював. Як пояснив засуджений в судовому засіданні, причиною цього були сімейні обставини. Представник ПВК № 64 також підтвердив, що причиною того, що засуджений не залучався до праці у вищенаведений період часу було небажання останнього, а не відсутність можливості його працевлаштування через відсутність роботи для нього.

Представник ПВК № 64 в судовому засіданні зазначив про те, що засуджений ОСОБА_8 даний період часу до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує, працевлаштований на виробництві установи після подання до суду заяви про умовно-дострокове звільнення.

Крім того, з довідки начальника оперативного відділу ПВК № 64 вбачається, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання перебуває на оперативно-профілактичному обліку як "Схильний до втечі".

Відповідно до довідки заступника начальника ПВК № 64 з соціально-виховної та психологічної роботи станом на 29.02.2016 року оцінка ступеню виправлення засудженого ОСОБА_9 "Стає на шлях виправлення".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_6 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1