Справа № 442/1831/16-к
Провадження № 1-кс/442/265/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання в.о. керівника Дрогобицької місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця с.Довге Дрогобицького району Львівської області, Україна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин Російської Федерації, перебуває в розшуку за вчинення на території Російської Федерації злочину, передбаченого п. «а», частини 3 статті 158 Кримінального кодексу Російської Федерації, а також виконання вироку Ханти-Мансійського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23.03.2011 року, -

в с т а н о в и в :
В.о. керівника Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся в із вказаним вище клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення фактичної передачі обвинуваченого компетентним органам Російської Федерації на виконання вказаного в описовій частині даного клопотання рішення про видачу (екстрадицій ний арешт). Утримувати ОСОБА_4 упродовж екстрадиційного арешту в УВП № 19 УДПтСУ у Львівській області.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 , 23.02.2011 року засуджений Ханти-Мансійським районним судом Ханти-Мансійського автономного округу-Югри за ч.1 ст. 166 (незаконне заволодіння транспортним засобом без мети крадіжки (угон) Кримінального кодексу Російської Федерації до 1 року позбавлення волі умовно, з іспитовим терміном 1 рік. Вирок суду вступив в законну силу 05.04.2011 року. Відповідно до ст. 70, 74 Кримінального кодексу Російської Федерації, у випадку вчинення умовно засудженим протягом іспитового строку умисного тяжкого злочину, суд скасовує умовне засудження і призначає йому покарання за сукупністю вироків.

Крім цього, ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності за те, що 16.01.2012 року, спільно з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля квартири АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою, шляхом розбиття віконного скла, проник у вказану квартиру, звідки викрав майно у великих розмірах, вартістю 42589,20 рублів. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене групою осіб за попередньою змовою, з незаконним проникненням в житло, тобто злочин, передбачений п. «а» ч.3 ст. 258 КК Російської Федерації.

Вказана кримінальна справа перебуває в провадження міжрайонного слідчого відділу слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Ханти-Мансійському автономному округу-Югра.

04.02.2012 року слідчим вказано відділу винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п. «а» ч.3 ст. 158 Кримінального кодексу Російської Федерації, а 28.02.2012 року вищевказаним слідчим оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_4

19.02.2014 року Нєфтоюганським районним судом Ханти-Мансійського автономного округу-Югри у зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від органу слідства раніше обраний відносно нього запобіжний захід - підписка про невиїзд був змінений на взяття під варту.

20.02.2014 року відділом карного розшуку ВМВС Росії по Нєфтоюганському районі ОСОБА_4 був оголошений в міжнародний розшук.

За повідомленням МВС України, ОСОБА_4 27.09.2012 року засуджений Миколаївським районним судом Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі і з врахуванням ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року строк покарання йому закінчується 17.03.2016 року.

До Генеральної прокуратури України 11.07.2014 року надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності та про надання згоди на приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вказаним вироком суду, у разі засудження його за крадіжку.

У ході перевірки встановлено, що запит російської сторони та інші документи щодо видачі оформлено відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією з питань екстрадиції.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, що вказані у ньому.

ОСОБА_4 просив суд відмовити в задоволенні даного клопотання.

Вивчивши матеріали екстрадиційної перевірки, слідчий суддя не знаходить в матеріалах справи та в поясненнях учасників процесу підстав для відмови в задоволенні даного клопотання..

Із поданих прокурором матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , 23.02.2011 року засуджений Ханти-Мансійським районним судом Ханти-Мансійського автономного округу-Югри за ч.1 ст. 166 (незаконне заволодіння транспортним засобом без мети крадіжки (угон) Кримінального кодексу Російської Федерації до 1 року позбавлення волі умовно, з іспитовим терміном 1 рік. Вирок суду вступив в законну силу 05.04.2011 року. Відповідно до ст. 70, 74 Кримінального кодексу Російської Федерації, у випадку вчинення умовно засудженим протягом іспитового строку умисного тяжкого злочину, суд скасовує умовне засудження і призначає йому покарання за сукупністю вироків.

Крім цього, ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності за те, що 16.01.2012 року, спільно з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля квартири АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою, шляхом розбиття віконного скла, проник у вказану квартиру, звідки викрав майно у великих розмірах, вартістю 42589,20 рублів. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене групою осіб за попередньою змовою, з незаконним проникненням в житло, тобто злочин, передбачений п. «а» ч.3 ст. 258 КК Російської Федерації. Вказана кримінальна справа перебуває в провадження міжрайонного слідчого відділу слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Ханти-Мансійському автономному округу-Югра.

04.02.2012 року слідчим вказано відділу винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п. «а» ч.3 ст. 158 Кримінального кодексу Російської Федерації, а 28.02.2012 року вищевказаним слідчим оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_4

20.02.2014 року відділом карного розшуку ВМВС Росії по Нєфтоюганському районі ОСОБА_4 був оголошений в міжнародний розшук.

За повідомленням МВС України, ОСОБА_4 27.09.2012 року засуджений Миколаївським районним судом Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі і з врахуванням ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року строк покарання йому закінчується 17.03.2016 року.

До Генеральної прокуратури України 11.07.2014 року надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності та про надання згоди на приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вказаним вироком суду, у разі засудження його за крадіжку.

19.08.2014 року Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі Львівської області проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 компетентним органам Російської Федерації.

У ході перевірки встановлено, що запит російської сторони та інші документи щодо видачі оформлено відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією з питань екстрадиції.

Згідно із запитом ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації.

Згідно висновку ГУ ДМС України у Львівській області у відповідності до вимог Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_4 не є громадянином України, до органів державної міграційної служби України з питань громадянства України, отримання статусу біженця чи надання політичного притулку не звертався.

У ході екстрадиційної перевірки також не встановлено, передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин для відмови у видачі ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності та у наданні згоди на приєднання невідбутою частини покарання за вироком Ханти-Мансійського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23.02.2011 року.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за п. «а» ч.3 ст. 158 та ч.1 ст. 166 КК Російської Федерації відповідають ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 289 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року.

Передбачені ст. ст. 49, 80 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за п. «а» ч.3 ст. 158 КК Російської Федерації та виконання обвинувального вироку Ханти-Мансійського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23.11.2011 року не закінчилися.

У зв`язку з цим, 20.08.2015 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_7 винесено постанову про видачу (екстрадицію) до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «а» ч.3 ст. 158 КК Російської Федерації та надання згоди на приєднання до призначеного покарання у разі засудження за вказаний злочин невідбутої частини покарання за вироком Ханти-Мансійського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23.11.2011 року.

При вирішені питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя враховує, що в наданих матеріалах є відомості про ухилення ОСОБА_4 від правосуддя.

Керуючись ст. ст. 541, 584, 585 КПК України, ст.ст.1, 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, ст.ст. 56, 58, 60, 66, 80 Конвенції про правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання в.о. керівника Дрогобицької місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації запобіжний захід у вигляді тримання під вартою(екстрадиційний арешт) для забезпечення фактичної передачі обвинуваченого компетентним органам Російської Федерації, після відбуття ним покарання за вироком українського суду чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 упродовж екстрадиційного арешту в УВП № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на керівника Дрогобицької місцевої прокуратури.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1