Справа № 337/3335/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002000за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше засудженого:

14.05.2009 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.296 КК України, до 2 р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 1 рік;

08.06.2011р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. 07.12.2012р. звільнений по відбуттю покарання,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 25 червня 2016 року,приблизно о 00 годині 00 хвилин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаками та ногами в область обличчя та ніг, чим завдав останньому, згідно висновку судової медичної експертизи №2924 від 03.08.2016р., наступні тілесні ушкодження: закритий двосторонній перелов нижньої щелепи зліва в області шийки суглобового відростка і праворуч між 1-2 зубами справа зі зміщенням кісткових фрагментів, набряк м`яких тканин в області нижньої щелепи зліва, закритий перелом обох кісточок правої гомілки і заднього краю правої великоберцової кістки і розрив зв`язок гомілковостопного суглоба, з задньозовнішними підвивихами правої стопи, синець з набряком м`яких тканин в області правого гомілковостопного суглоба, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Крім того пояснив, що в 25.06.2016р. вночі перебував біля кіосків, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 разом з друзями, загалом 7-8 осіб. До їх компанії підійшов, раніше йому незнайомий потерпілий ОСОБА_5 разом зі своїм товаришем, які були в стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий ОСОБА_5 , який знав когось з присутніх, почав з ними вітатися, а його обізвав образливим словом. Він зробив потерпілому зауваження, на що останній відреагував образливими та нецензурними словами на його адресу. В зв`язку з цим, він наніс потерпілому спочатку один удар кулаком в обличчя, можливо в область щелепи, потім почалась обоюдна бійка, в ході якої вони впали на землю. На землі він також наносив потерпілому удари. Коли їх розняли, обличчя у потерпілого було в крові. Хтось з присутніх викликав швидку, яка забрала потерпілого до лікарні. Розуміє, що вчинив злочини. Щиро кається в скоєному, просить строго його не наказувати. Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди визнав частково, а саме позов в частині стягнення на користь потерпілого матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на лікування в сумі 6 501 грн. та втраченого заробітку в сумі 9 637,40 грн. визнав в повному обсязі та зобов`язується відшкодувати спричинену матеріальну шкоду, а позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. визнає частково, вважає визначений потерпілим розмір моральної шкоди завищеним та вважає, що справедливим та достатнім розміром моральної шкоди є сума 3000 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 25.06.2016р. вночі він разом із своїм товаришем ОСОБА_6 прийшли до кіосків, які розташовані на пр.Інженера Преображенського (пр.Радянський) м.Запоріжжя, були в стані алкогольного сп`яніння, але він розумів свої дії і керував ними. Біля кіосків знаходилась компанія, приблизно з 10 осіб, в якій він знав декількох осіб і з якими привітався. Обвинувачений ОСОБА_4 , який був в цій компанії та якого він раніше не знав, безпідставно почав чіплятись до нього та погрожувати фізичною розправою. Спочатку між ними відбулась словесна перепалка. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком в обличчя, він почав супротивляться, почалась бійка, в ході якої вони впали на землю. При цьому він опинився під обвинуваченим. ОСОБА_4 сидячи зверху на ньому, наносив йому удари в різні частини тіла, в зв`язку з чим він на деякий час втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то зрозумів, що сидить на землі, відчуває біль в правій нозі та в області щелепи Він не міг піднятись на ноги, оскільки права нога пошкоджена в області голені, та не міг нормально говорити, оскільки була пошкоджена щелепа. Хтось з присутніх викликав швидку, яка забрала його до лікарні, де йому була надана медична допомога. Лікарями під час огляду виявлено, що у нього перелам щелепи та закритий перелам правої ноги в області гомілки. На стаціонарному лікуванні він перебував з 25.06.2016р. по 08.07.2016р. включено, потім продовжив лікування амбулаторно. 01.07.2016р. йому було зроблено операцію на правій нозі, а саме вставлено металеві пластини, засоби для репозиції та остеосинтезу кісток гомілки. 27.09.2016р. було зроблено другу операцію щодо видалення стяжних болтів з гомілки ноги. Лікування на даний час не завершено. Внаслідок тілесних ушкоджень, спричинених йому обвинуваченим, він тривалий час знаходиться на лікування, витратив багато грошей на придбання медикаментів, втратив заробіток, зазнав моральні страждання, в зв`язку з чим заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної та моральної шкоди. Матеріальна шкода полягає в понесенні ним витрат на придбання медикаментів, протезуючи матеріали, лікування від завданих тілесних ушкоджень, на що він витратив 6501 грн. Втрачений заробіток в зв`язку з лікуванням за період з 26.06.2016р. по 26.09.2016р. становить 9 637,40 грн. Моральну шкоду доводить тим, що внаслідок вчиненого обвинуваченим щодо нього злочину, він поніс моральні страждання, які оцінює в розмірі 10 000 грн. та обґрунтовує тим, що внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень він переніс тяжкий психологічний стрес, пережив душевні страждання, фізичний біль, порушився звичайний розпорядок його життя, тривалий час він не може працювати, заробляти гроші, щоб утримувати родину, на даний час він не може повноцінно пересуватися, не може повноцінно жити та працювати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Зважаючи на викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

На підставі викладеного, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те,що злочин, скоєний ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, раніше судимого, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців немає, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі, яке слід обрати в межах санкції ст.122 ч.1 КК України.

При цьому суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого вимоги ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

Потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, в якому він, після уточнення вимог, просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду: 6501,00 грн. витрати на лікування, понесені в результаті ушкодження здоров`я, 9637,40 грн. втрачений заробіток за період з 26.06.2016р. по 26.09.2016р. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У відповідності до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. №6, зокрема, пункту в) розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Так, дослідивши позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 щодо стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування в розмірі 6501,00 грн., суд вважає необхідним задовольнити такі вимоги в повному обсязі, оскільки потерпілим надано документальні підтвердження проходження лікування та понесених витрат на придбання медикаментів у вигляді чеків.

Також суд вважає необхідним задовольнити вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку за період тимчасової втрати працездатності з 26.06.2016р. по 26.09.2016р. в сумі 9637,40 грн., що підтверджується листками непрацездатності, довідкою про доходи з місця роботи, розрахунком втраченого заробітку, перевіривши який, суд вважає його вірним та та обґрунтованим.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що вказана шкода настала від протиправних дій обвинуваченого, підтверджена належними та допустимим доказами, визнана ним, тому підлягає стягненню в повному обсязі.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню через наступне.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд вважає, що протиправними винними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болі і душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, оскільки він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, відчував фізичний біль, хвилювався і нервував, погіршився стан його здоров`я, він вимушений був лікуватися, що підтверджується наданими суду копіями виписного епікризу та випискою з медичної карти стаціонарного хворого.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст. 23 ЦК України враховує характер правопорушення - кримінальне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КК України є злочином середньої тяжкості, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, який отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але є такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я, він знаходився на стаціонарному лікування, і до теперішнього часу знаходиться на амбулаторному лікуванні, що свідчить про те, що порушився звичайний розпорядок його життя, тривалий час він не може працювати, заробляти гроші, щоб утримувати родину, до теперішнього часу не може повноцінно пересуватися.

На підставі вищевикладеного, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в сумі 3000,00 грн., задовольнивши позов частково. Заявлену потерпілим суму моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. суд вважає перебільшеною.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду 16138,40 грн., моральну шкоду в сумі 3000,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1