Ухвала
іменем україни

18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Кропивники Шацького району
Волинської області, який мешкає за
адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України,

за касаційною скаргою засудженого на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 17 червня 2015 року та вирок Апеляційного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , не погоджуючись із ухваленими щодо нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував усіх обставин та безпідставно визнав його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину. Суд апеляційної інстанції в порушення вимог статей 4, 5 КК України застосував редакцію закону, яка діяла на час ухвалення вироку, а не на час вчинення злочину, а також безпідставно врахував його обвинувачення за іншим кримінальним провадженням, у якому судове рішення не ухвалено.

Вироком Любомльського районного суду Волинської області від 17 червня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 364-1 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права обіймати посади керівника підприємства, установи, організації в юридичних особах приватного права на строк 1 рік.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року вирок місцевого суду в частині призначення покарання й звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності скасовано та ухвалено новий, яким ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 364-1 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13 травня 2014 року) призначено покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в юридичних особах приватного права, на строк 1 рік.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він, будучи службовою особою юридичної особи приватного права ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство», в січні-лютому 2013 року вчинив зловживання своїми повноваженням, а саме, умисно, всупереч інтересам юридичної особи приватного права прийняв управлінське рішення щодо перерахування коштів в сумі 282334,27 грн лише власникам облігацій ОСОБА_7 , ТОВ «Інноваційно-промислові системи», ТОВ «Бізнес Група Енергія», яке було проведено з особового рахунку ПАТ «Шацьке РТП» № НОМЕР_1 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Такими діями із загальної суми виплачуваних відсотків по облігаціях в сумі 282334,27 грн ОСОБА_5 заподіяв майнові збитки іншим власникам облігацій: ОСОБА_8 на суму 27 056,55 грн, ОСОБА_9 43 290,50 грн, ТОВ «АС Інвестментгруп» - 70 569,19 грн, а всього на загальну суму 140 916,25 грн, що становить істотну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушує питання засуджений, перегляду в касаційному порядку не підлягає, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.
Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, та правильність кваліфікації його дій за даною нормою кримінального закону судами першої та апеляційної інстанцій зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у судових рішеннях наведено докладні мотиви.
Той факт, що засуджений ОСОБА_5 умисно, зловживаючи повноваженнями, завдав істотної шкоди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ТОВ «АС Інвестментгруп», підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , даними, що містяться у висновку експерта та долучених до провадження господарських документів.
На думку колегії суддів, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо оцінки доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, належним чином обґрунтовані та вмотивовані.
Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх допустимість.
З огляду на викладене, доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що судовими інстанціями його необгрунтовано визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, колегія суддів уважає безпідставними.
Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також дані про його особу.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання, дотримався вимог статей 5, 65 67 КК України.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК України, в ньому дані ґрунтовні відповіді на всі питання, поставлені в апеляційних скаргах.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, про які зазначив засуджений у касаційній скарзі, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 17 червня 2015 року та вирок Апеляційного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року щодо нього без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3