Справа №295/1532/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000013 від 19.01.2016р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Паволочка Романівського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого офіційно, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.3 ст.407 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2014 року солдат ОСОБА_3 був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/14 від 17 березня 2014 року та направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №3 від 26 березня 2014 року, ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами ст.ст.17,65 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 , відповідно до положень Військової присяги, ст.ст.11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Згідно вимог ст.ст.3,4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, солдат ОСОБА_3 , під час проходження військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Реалізуючи задумане, 19 вересня 2014року близько 15 години солдат ОСОБА_3 , перебуваючи в розташуванні військової частини НОМЕР_1 в порушення ст.ст.17,65,68Конституції України, ст.ст.11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За час відсутності в частині солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд до 18 січня 2016 року.

18 січня 2016 року о 10 годині солдат ОСОБА_3 прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону та повідомив про свою належність до військової служби та про вчинене ним самовільне залишення військової частини.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і пояснив, що був призваний 26.03.2014 року на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , де був зарахований на посаду стрільця-помічника гранатометника аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону. Прослуживши в частині близько 7 місяців, вважав, що в частині не було належної дисципліни, тому 19.09.2014року самовільно залишив військову частину та поїхав додому в АДРЕСА_1 . Там проживав разом із бабусею, допомагав їй по господарству, згодом неофіційно влаштувався на роботу охоронником та став також допомагати коштами рідному брату, який захворів на онкохворобу та лікується в онкогематологічному відділенні обласної дитячої лікарні. Потім після розмови з працівниками правоохоронних органів, куди його викликали, прибув до військової прокуратури та повідомив, що дійсно як військовослужбовець самовільно залишив військову частину. У вчиненому розкаявся.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч.3 ст.407КК України, які виразилися у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 як особа характеризується позитивно по місцю проживання, посередньо по місцю проходження служби, раніше не судимий, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, обставини, які склалися в сім`ї обвинуваченого, а тому з урахуванням пом`якшуючих обставин покарання та наведених мотивів, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.407КК України і призначити йому покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1