490/6210/15-к 23.09.2015
н/п 1-кп/490/492/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6210/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, Миколаївської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, офіційно не працюючий, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого останнього разу:
- 05.11.2014р. вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва за ч.ч.1,2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 1 року обмеження волі на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 29.01.2015р. вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15.04.2015р. до 6 місяців арешту;
- 29.04.2015р. вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч.1 ст. 309 КК України з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Учасники судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор прокуратури Центрального району ОСОБА_4
представник потерпілого: ОСОБА_5
обвинувачений: ОСОБА_3
04 травня 2015 року о 17:52 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину "Watsons", що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 47, маючи умисел на протиправне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрав туалетну воду "BLU SEDUKTION" чим заподіяв ТОВ "ДЦ Україна" матеріальний збиток на суму 322 гривні 90 копійок. Після чого, з місця події зник, розпорядившись майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримали і представник потерпілого і сторона обвинувачення.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілого, дослідженням документів та даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Представник потерпілого в судовому засіданні показала, що 04.05.2015 року ОСОБА_3 з магазину "Watsons", що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 47, таємно вкрав туалетну воду "BLU SEDUKTION", чим заподіяв ТОВ "ДЦ Україна" матеріальний збиток.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
До початку судового розгляду представником потерпілого заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 496 грн. 05 коп. грн. Обвинувачений позов визнав повністю.
Розглядаючи цивільний позов судом установлено.
Згідно ст. 337 КПК України, дане кримінальне провадження розглянуто у межах пред`явленого обвинувачення та визнано доведеним, що обвинувачений викрав туалетну воду "BLU SEDUKTION" вартість якої, згідно довідки ТОВ "ДЦ Україна", та акту інвентаризації товарно-матеріальних цінностей складає 322 грн. 09 коп.
Тобто, вартість викраденого майна, згідно доведеного обвинувачення у суді та того, що випливає із пред`явленого обвинувачення, складає 322 грн. 09 коп. За такого цивільний позов потерпілого на відшкодування матеріальної шкоди, що складається з вартості викраденого майна, підлягає частковому задоволенню.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 з 2004 року знаходиться на обліку в обласному наркологічному диспансері з діагнозом синдром залежності від опіатів, каннабіноїдів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працює, вчинив новий злочин, в період відбуття покарання за попередніми вироками.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, в ході розгляду справи не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до середньої тяжкості, суму завданих збитків, яка є незначною 322 грн. 90 коп., обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого який раніше судимий та на момент скоєння злочинів мав непогашену судимість за злочини проти власності, його відношення до скоєного злочину. Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_3 єдиний син в родині, на його утриманні знаходяться батьки - інваліди та дідусь і бабуся похилого віку.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також ту обставину що обвинувачений у період іспитового строку продовжує злочинну діяльність, вчинив новий умисний злочин, на шлях виправлення не став, для себе висновків не зробив, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, з призначенням ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України суд частково приєднує до цього покарання не відбуту частину покарання за вироками Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2015р. та Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.11.2014р. та остаточно за сукупністю вироків призначає ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 років обмеження волі.
Судових витрат по справі немає. На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 377 КПК України суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати до цього покарання не відбуту частину покарання за вироками Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2015р. та Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.11.2014р. та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3-х років обмеження волі.
Цивільний позов ТОВ "ДЦ Україна" задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 322 грн.90 коп. В іншій частині позову відмовити.
Речовий доказ - інформаційний носій диск DVD-R, з відеозаписом камер відеоспостереження приміщення магазину "Watsons", розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 47 - повернути потерпілому ТОВ "ДЦ Україна".
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1