Ухвала

іменем україни

01 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів: при секретарі за участю прокурора ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 березня 2015 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_6, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 26 березня 2015 року йому було повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення місцевого суду після закінчення, визначеного законом строку на оскарження, та не порушив питання про його поновлення.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду про повернення його скарги через істотні порушення кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що апеляційну скаргу він подав в установлений законом семиденний строк, який розпочався після фактичного отримання ним копії ухвали місцевого суду. На підтвердження цього долучив копії супровідного листа з його власноручною розпискою про отримання копії судового рішення, довідку з виправної установи в якій утримується та фіскальний чек про направлення його апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку касаційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 24 КПК кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення

про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6, котрий утримується під вартою, було прийнято на підставі ч. 3 ст. 399 КПК, п. 4 якої передбачає, що апеляційна скарга повертається особі, котра її подала, у випадку коли вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і скаржником не порушується питання про поновлення цього строку.

При цьому суд, приймаючи таке рішення, виходив з наявного у матеріалах провадження повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому начебто власним підписом ОСОБА_6 засвідчив те, що отримав копію ухвали місцевого суду 10 березня 2015 року.

Разом з тим, з наданих ОСОБА_6 копії супровідного листа Менського районного суду та довідки Менської виправної колонії убачається, що копія ухвали від 02 березня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання особисто засудженому була вручена лише 13 березня 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційний суд не перевірив належним чином того, коли скаржником було фактично отримано ухвалу місцевого суду від 02 березня 2015 року, у зв'язку з чим прийняв неправильне процесуальне рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Приймаючи рішення про повернення ОСОБА_6 апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, оскільки позбавив останнього права на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, чим обмежив його доступ до правосуддя.

За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути вказані недоліки та постановити судове рішення у відповідності з усіма вимогами кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 434, 436, 438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 березня 2015 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9