Справа № 461/6963/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2015 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене у Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000920 від 21.03.2015 року/ відносно -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судженого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, студента Львівського професійного художнього училища, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судженого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289, ч.1 ст.304 КК України
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою в групі осіб, 20.03.2015 pоку, близько 21:00 год., перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом квадроциклом марки «АСХА» вартістю 10000,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 ,т обто, вчинили злочин,передбачений ч.2 ст.289 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується органом досудового слідства у тому?що він усвідомлюючи, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досяг вісімнадцятирічного віку та є неповнолітнім, втягнув його у злочинну діяльність, а саме за попередньою змовою в групі із останнім незаконно заволоділи квадроциклом марки «АСХА» вартістю 10000,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності .
Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; cукупність доказів повинна бути достатньою та взаємнозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Відповідно до ст.373 КПК України, вирок - найважливіше процесуальне рішення суду першої і апеляційної інстанції, результат всієї передуючої його ухваленню процесуальної діяльності органів досудового розслідування в суду, акт правосуддя. Виправдувальний вирок - один із видів остаточного судового рішення, яким вмотивовано проголошується невинуватість обвинуваченого у вчиненні попередньо інкримінованого йому кримінального правопорушення,а також визначаються правові наслідки визнання особи виправданою.
Основною із правових підстав ухвалення виправдувального вироку є недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому звинувачується особа, тобто, не доказано сам факт кримінального правопорушення.

З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихо ч.2 ст.289 КК України.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України, винним себе визнав частково та пояснив, що погодився на пропозицію ОСОБА_5 допомогти останньому перетягнути квадроцикл, який ніби-то йому хтось дав, з вул.Шептицьких в гараж до ОСОБА_5 .Коли вони тягнули цей квадро цикл, він, оцінивши ситуацію, зрозумів, що ОСОБА_5 з його допомогою вчинив крадіжку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України, винним себе визнав повністю та пояснив, що гуляючи містом запримітив на вул.Шептицький квадроцикл і вирішив його викрасти, щоб покататись. Він дійсно запропонував ОСОБА_4 допомогти йому перетягнути квадроцикл до нього в гараж, на що останній погодився.Чи розумів ОСОБА_4 , що вони вчиняють крадіжку, не знає; про це він йому не говорив; обмовився, що квадро цикл йому дали просто так покататись.

Відповідно до норм ст. 56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 20.03.2015р. вночі до нього в квартиру подзвонили працівники міліції і спитали чи в його власності є квадроцикл «АСХА», оскільки затримані особи, які його викрали. Він, вийшовши на вулицю, побачив, що квадроцикла біля під`їзду немає. Разом з правоохоронцями він поїхав в район залізничного вокзалу, де біля моста побачив групу людей,які стояли біля його викраденого транспортного засобу. Там були присутні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх законні представники, працівники Національної Гвардії.Обвинувачені відразу визнали, що крадіжку вчинили вони. Зокрема, ОСОБА_4 признався відразу, а ОСОБА_12 спочатку спробував щось заперечувати, однак, потім також все визнав.Вартість квадроцикла ствановить 10 000 грн.Викрадена річ йому повернута, майнових претензій до обвинувачених немає; не настоює на суворості покарання.

Потерпілий також пояснив, що квадро цикл`АСХА» придбаний ним 8 років тому; має об`єм двигуна 48 куб.м.; у справному стані; на момент ви крадення бензиновий бак був пустий,тому транспортний засіб не міг експлуатуватись . Вартість квадроцикла, з врахування його фізичного зносу, експлуатаціїї, він оцінює 10 000грн. і на цьому настоює.

Суд надає віри показанням потерпілого ОСОБА_9 , оскільки такі об`єктивно відображають обставини справи, стверджуються іншими доказами у справі в їх сукупності.

Потерпілий до обвинувачених упереджено не відноситься , немає жодних підстав їх оговорювати.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновків експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.

Норми ст.91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, т.я. подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що дійсно її син 20.03.2015р.вчинив крадіжку квадроцикла у потерпілого ОСОБА_9 .Коли сина затримали , то її відразу викликали на місце подіїї,де син у всьому добровільно зізнався. До вчинення злочину його спонукали негаразди в сім`ї, конфлікти з батьком ,а також його психічний стан.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що 20.03.2015 року він разом із солдатами в/ч НОМЕР_1 заступив на службу по ОГП в Залізничному районі м.Львова. Близько 21:50 год. проходячи по вул. Городоцькій у м.Львові ними були помічені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які штовхали квадроцикл. Підійшовши до них, запитали кому належить транспортний засіб, на що останні відповіли, що вони викрали квадроцикл з подвір`я будинку АДРЕСА_4 . В подальшому було викликано працівників СОГ, а також опікунів неповнолітніх. В їх присутності та в присутності потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали крадіжку квадроцикла з подвір`я по вул.Шептицьких в м.Львові.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихо ч.2 ст.289 КК України також стверджується заявою потерпілого ОСОБА_9 про вчинення злочину від 21.03.2015 року; даними протоколів огляду місця події від 21.03.2015 року,з яких вбачається, що на місці події в районі 5-го парку ж/д вокзалу , було виявлено квадро цикл «АСХА»; постановою про визнання квадроцикла речовим доказом від 23.03.2015 року.

Щодо квадроцикла «АСХА», який є предметом злочину, то такий віднесений до категорії / визначення / транспортного засобу Постановою КМ України №1029 від 26.09.2011р. та Правил дорожного руху України в частині обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №104 від 03.06.2015 року, ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє ознаки легкої розумової відсталості в степені помірно вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами. За своїм психічним станом в даний час він може усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, може правильно сприймати обставини, які мають значення по кримінальному провадженню, та давати по них відповідні покази. У період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв ознаки легкої розумової відсталості в степені помірно вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами. Через наявний у нього психічний розлад ОСОБА_4 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №434 від 09.06.2015 року, ОСОБА_5 на даний час психічним захворюванням не страждає виявляє ознаки органічного емоційно нестійкого (астенічного) розладу з помірно вираженим церебрастенічним синдромом. Наявні в нього розлади психічної діяльності не виражені та не досягають рівня хворобливих розладів, а тому не позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_5 також хронічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи показання обвинувачених, потерпілого та свідків в частині скоєння обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України повністю доведена.
Кваліфікація дій обвинувачених за 2 ст.289 КК України є вірною, оскільки вони вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом,за попередньою змовою , в групі осіб.

Щодо ст.304 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , то з об`єктивної сторони даний злочин може полягати у таких формах: у втягненні неповнолітніх: 1) у злочинну діяльність; 2) у пияцтво; 3) у заняття жебрацтвом; 4) у заняття азартними іграми.

Втягнення - це дії, внаслідок яких інша особа спонукається до певної поведінки, залучається до неї, в такої особи виникає бажання поводитись певним чином. Причому, на відміну від примушування, особа згодом вчиняє бажані для винного дії за власною волею. Втягнення полягає у впливі на свідомість конкретного неповнолітнього завдяки переконуванню в доцільності, вигідності певної поведінки. Воно здійснюється шляхом умовлянь, залякування, підкупу, обману, розпалювання почуття помсти, заздрощів або інших низьких спонукань, розповідей про легкість і доступність; певних дій, навчання способам та прийомам їх виконання тощо.

З суб`єктивної сторони злочин може бути вчинено лише з прямим умислом.

Суд вважає, що ОСОБА_5 за ч.1 ст.304 КК України слід виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, оскільки дане звинувачення не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Обвинувачений показав, що не мав умислу втягувати ОСОБА_4 у злочинну діяльність; йому не було достеменно відомо про вік останнього. Домовленість на вчинення крадіжки була взаємною; ОСОБА_4 показав, що не може однозначно стверджувати про обізнаність ОСОБА_15 щодо його віку. Крім того, він добровільно погодився на вчинення інкримінованих дій.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_5 та доказів умислу на вчинення злочину за ч.1 ст.304 КК України суду не надано.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання не встановлені; обставини, що пом`якшують покарання часткове визнання вини; розкаяння у вчиненому.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 неповнолітній, не притягався до кримінальної відповідальності, навчається в училищі, характеризується за місцем проживання позитивно , є інвалідом з дитинства, перебуває на медичному спостереженні в дитячому поліклінічному відділенні ДЗ «Клінічна лікарня ДТГО «Львівська залізниця», страждає на розумову відсталість.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання суд не встановив; обставини, що пом`якшують покарання - визнання вини та щире каяття; .

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_5 , раніше не суджений, характеризується за місцем проживання та навчання позитивно.

Відповідно до ст.69 КК України, За наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Суд враховуючи обставини справи , особу винних, тяжкість вчиненого злочину, молодий вік обвинувачених,відсутність майновий чи інших претензій з боку потерпілого , вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід застосувати ст..69 КК України і призначити покарання більш мяке ніж передбачено законом.
Крім цього, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , з врахуванням особи винного, його неповнолітній вік, висновку судово-психіатричної експертизи згідно якої ОСОБА_4 хоч і не потребує примусових заходів медичного характеру, однак , має певні емоційно-вольові розлади з ознаками легкої розумової відсталості, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України; із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням, із встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , з врахуванням особи винного, висновку судово-психіатричної експертизи згідно якої ОСОБА_5 хоч і не потребує примусових заходів медичного характеру, однак , має певні емоційно-вольові розлади з ознаками легкої розумової відсталості, слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України; із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням і встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, враховуючи особу та тяжкість злочинних діянь, слід залишити домашній арешт.

Речовий доказ: оглянутий квадроцикл марки АСХА слід повернути ОСОБА_9 ..

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373-376 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.289 КК України та із заст. оуванням ст.69 КК України , призначити покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначенням 2 /двох/ років іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично реєструватись в кримінально-виконавчій інспекції та повідомляти про зміну місця навчання та проживання.

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.289 КК України та із застосуванням ст..69 КК Уукраїни, призначити покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити іспитовий строк 2 /два/ роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок періодично реєструватись в кримінально-виконавчій інспекції та повідомляти про зміну місця роботи та проживання.

ОСОБА_5 за ч.1 ст.304 КК України - виправдати.

Речовий доказ: оглянутий квадроцикл марки АСХАповернути ОСОБА_9 ..
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .