Справа № 206/5574/15-к
Провадження № 1-кп/206/315/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" грудня 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001312 від 20.08.2015 року та угоду про примирення відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новогурівка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.06.1998 року Криничанським р/с Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 181 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 45 КК України вважати засудженим з випробувальним терміном на 3 роки, без уплати штрафу;

- 05.04.200 року Криничанським р/с Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;

- 08.09.2003 року Криничанським р/с Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбутий строк 6 місяців за вироком суду Криничанського району Дніпропетровської області від 05.04.2000 року, до відбуття визначено 2 роки позбавлення волі;

- 29.09.2010 року Криничанським р/с Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років, за рішенням Дніпропетровського апеляційного суду від 01.02.2011 року вирок змінено: вважати засудженим до 3 років позбавлення волі;

- 23.02.2011 року Криничанським р/с Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком суду Криничанського району від 29.07.2010 року до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, звільнився 29.11.2013 року умовно достроково, не відбутий строк 1 рік 7 місяців 29 днів

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 05.08.2015 року близько 19:00 години знаходився в дитячому оздоровчому таборі «В. Терешкової», який розташований по вул. Гаванській в

м. Дніпропетровську, а саме: в кімнаті №16 гуртожитку, де святкував день народження своєї знайомої. Того ж дня, близько 22:30 годині ОСОБА_4 продовжуючи святкувати день народження своєї знайомої, через відчинені двері зайшов до кімнати № НОМЕР_1 гуртожитку з метою запросити до столу свою знайому ОСОБА_6 , однак остання вже спала. В цей момент, діючи з раптово виниклим умислом на заволодіння чужим майном та реалізовуючи його, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 відчинив шафу, в якій побачив куртку ОСОБА_5 , обшукавши кишені вказаної куртки, ОСОБА_4 виявив грошові кошти в сумі 150 грн., а також банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з клаптиком паперу, на якому записаний цифровий пароль доступу до розрахункового рахунку ОСОБА_5 . Визначивши грошові кошти та банківську картку, як об`єкт свого злочинного посягання, взяв з лівого карману куртки ОСОБА_5 вищевказані речі, поклав до кишені та разом з викраденим покинув місце вчинення злочину.

06.08.2015 року о 04:13 годині ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, знаходячись у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 20-років Перемоги №22 умисно з корисливих мотивів за допомогою банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташований у вказаному відділенні, шляхом введення в інформаційне віконце банкомату цифрового паролю здійснив транзакцію зняття грошових коштів на суму 1 000 грн. о 04:15 годині; на суму 200 грн. о 04:16 годині; на суму 100 грн. та о 04:17 годині на суму 50 грн. обернувши викрадені грошові кошти на свою користь.

В результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1 500 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

30.09.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст.471 КПК України.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на останнього обов`язки відповідно до п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, злочин, за вчинення якого ОСОБА_4 оголошена підозра, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 30.09.2015 року про примирення потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралась.

Керуючись ст..ст. 314, 472-475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 30 вересня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001312 від 20.08.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогурівка, Криничанського району, Дніпропетровської області.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 вересня 2015 року покарання у виглядіпозбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на останнього обов`язки відповідно до п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1