Справа № 152/1996/15-к
Провадження №11-сс/772/8/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 КОПІЯ.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, м. Жмеринка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком по 24.02.2016 року включно, із покладанням на нього обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не відлучатися з місця проживання цілодобово.

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_10

в с т а н о в и в :
25 грудня 2015 року заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, не працює, не навчається, раніше його позбавляли права керування транспортним засобом через керування у стані алкогольного сп`яніння, а тому наведені факти, на думку прокурора, дають підстави вважати, що в подальшому ОСОБА_6 може знову вчинити кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком по 24.02.2016 року включно із покладанням на нього обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не відлучатися з місця проживання цілодобово.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, має міцні соціальні зв`язки, оскільки за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває на обліку у центрі зайнятості, так як його робота є сезонною, може винити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, однак прокурором не доведено, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, тобто при розгляді клопотання прокурором доведено лише обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не обґрунтовано та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, що зазначені в клопотанні.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, застосувавши відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Основними доводами апеляційної скарги є те, що досудовим розслідуванням встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Зазначає, що слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту не було враховано в повній мірі те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, раніше двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про можливість вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому, перебуваючи на волі він зможе впливати на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, думку адвоката ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовуючи щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дотримався положень ст.ст.176 та 177 КПК України щодо загальних положень, мети і підстав застосування запобіжного заходу, досить повно мотивувавши прийняте рішення.

Враховано слідчим суддею і положення статті 178 КПК України, в тому числі дані про особу підозрюваного і тяжкість злочину, який є необережним, що інкримінується ОСОБА_6 , та покарання, яке може бути призначено підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні. Крім цього, враховано також те, що у клопотанні прокурором не доведено, в який спосіб ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, на яких конкретно осіб він може незаконно впливати, тобто відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків, оскільки із клопотання та матеріалів справи видно, що підозрюваний вину визнає у кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, та добровільно частково відшкодував шкоду заподіяну потерпілим, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, оскільки за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває на обліку у центрі зайнятості, так як його робота є сезонною, а відтак прокурором не наведено доказів на те, що інші більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд бере до уваги також наданий стороною захисту лист-звернення від потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які просять апеляційний суд не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 добровільно частково відшкодував витрати понесені потерпілими.

Отже, ухвала слідчого судді є обґрунтована і відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту строком по 24.02.2016 року включно, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: