Справа № 11-1225/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 08.12.2010
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2010 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з кримінальних

справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Ігнатюка О.В.,

суддів Сливи Ю.М., Матюшко М.П.

з участю: прокурора Чупринської Є.М.

засудженої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на вирок Іванківського районного суду Київської області від 1 жовтня 2010 року, яким засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українку, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжню, не працюючу, яка мешкає за адресою: Київська обл., смт. Іванків, вул. Розважівська, б. 5, кв. 23, раніше не судиму відповідно до ст. 89 КК України,

за ч. 2 ст. 307 КК України до пяти років позбавлення волі;

- на підставі ст. 75 КК України її звільнено від покарання з випробуванням, з наданням іспитового строку тривалістю 2 роки;

- зобовязано під час випробування не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; пройти курс лікування від наркоманії.

Вирішене питання про речові докази.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку, ОСОБА_2 на початку серпня 2010 року в с. Термахівка Іванківського району Київської області, на необроблених присадибних ділянках незаконно зібрала рослини маку, привезла їх до себе додому та зберігала з метою виготовлення та збуту наркотичного засобу в квартирі АДРЕСА_1.

11.08.2010 року в цій же квартирі, з вказаного маку, приготувала наркотичний засіб, який близько 11.00 години збула ОСОБА_3 в 5 мл. медичному шприці, 0,0106 г., в перерахунку на суху речовину, за 120 гривень.

В апеляції прокурор, з урахуванням поданих ним змін, не оспорюючи правильності кваліфікації дій ОСОБА_2 та доведеності її вини, вказує, що вирок Іванківського районного суду Київської області від 1 жовтня 2010 року є незаконним у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступені тяжкості вчиненого злочину та особі засудженої внаслідок мякості. Так, застосовуючи ст. 75 КК України, суд не врахував, що ОСОБА_2, через невеликий проміжок часу після відбуття іспитового строку, призначеного вироком суду за вчинення злочину повязаного з незаконним обігом наркотичних засобів, вчинила новий аналогічний більш тяжкий злочин, що свідчить про неефективність застосування до ОСОБА_2 ст.ст. 75, 76 КК України. Перебуваючи на обліку у лікаря нарколога з діагнозом опійна наркоманія, ніяких дій щодо лікування від наркоманії не вчиняла. Просить вирок Іванківського районного суду Київської області від 1 жовтня 2010 року скасувати, постановити свій вирок, яким засудити ОСОБА_2 за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, та просила її задовольнити, пояснення засудженої, яка просила апеляцію прокурора залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, провівши судові дебати та надавши останнє слово засудженій, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення.

Вирок, який постановлюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя у кримінальних справах і повинен відповідати вимогам статей 321-339 КПК України.

Вивченням справи встановлено, що вирок містить істотні недоліки, у звязку з чим його не можна визнати законним і обґрунтованим.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 323, 334, 335 КПК України та розяснень, які Пленум Верховного ОСОБА_4 України дав у п.п. 15, 16 постанови від 29.06.1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного ОСОБА_4 України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотиви останнього. У цій частині вироку необхідно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, на яких ґрунтуються висновки суду щодо підсудного. При цьому, необхідно дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, не обмежившись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи, тощо. У резолютивні частині вироку повинні бути зазначені рішення про речові докази і судові витрати.

Однак, при складанні вироку суд допустив порушення зазначених норм кримінально-процесуального закону.

Так, у вироку, суд не вказав який же саме наркотичний засіб незаконно зберігала та збула ОСОБА_2

Із встановленого судом обсягу обвинувачення, вбачається, що ОСОБА_2 незаконно придбала, перевезла, зберігала наркотичний засіб з метою виготовлення та збуту. Пізніше виготовила та збула наркотичний засіб.

Однак, аналізуючи кваліфікацію дій ОСОБА_2, суд вказав, що органами досудового слідства її дії правильно кваліфіковані за ст. 307 ч. 2 КК України, лише як зберігання з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.

У судовому засіданні ОСОБА_2 показала, що вона придбала, перевезла та виготовила наркотичний засіб для власних потреб.

Суд, встановивши, що вказані дії вона здійснила з метою збуту наркотичного засобу, не навів жодних доказів на яких ґрунтується цей висновок та не дав належної оцінки її показам. При цьому безпідставно зазначив, що ОСОБА_2 свою вину визнала повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході досудового слідства по даній справі було проведено судово-хімічну експертизу (а.с. 36-37), витрати за проведення якої, відповідно до ст. 91 КПК України, є судовими витратами.

Однак, у резолютивній частині вироку, суд не зазначив свого рішення щодо вказаних судових витрат, залишивши це питання поза увагою.

Відповідно до списку осіб, що підлягають виклику в судове засідання, свідками по даній справі, окрім допитаного в судовому засіданні ОСОБА_3, вказані ще 3 особи, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6

Під час проведення попереднього розгляду по справі суд вирішив допитати в судовому засіданні свідків. При цьому не зазначив кого ж саме.

Однак у судовому засіданні суд допитав лише свідка ОСОБА_3 та не зясовував питання про необхідність допиту інших свідків.

Вирок по даній справі був постановлений 01.10.2010 року, однак, відповідно до протоколу судового засідання, вказане засідання відбулось 06.10.2010 року.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України №7 від 24.10.2003 року, з урахуванням змін внесених постановами пленуму Верховного ОСОБА_4 України №18 від 10.12.2004 року та №8 від 12.06.2009 р., «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен зясувати його вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем робити чи навчання, його минулу (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сімї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Характеризуючи особу ОСОБА_2, суд вказаних вимог не виконав, зазначив лише те, що характеризується вона посередньо. При цьому навіть не вказав, де ж саме вона має таку характеристику: за місцем проживання, роботи чи навчання.

Разом з тим, мотивуючи своє рішення в частині необхідності застосування звільнення від відбування покарання з випробовуванням, суд зазначив, що поряд з даними про особу підсудної, він також бере до уваги наявність у підсудної малолітньої дитини.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що наведені порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при постановленні вироку та розгляді справи, перешкодили суду обєктивно та повно розглянути справу і винести законний, обґрунтований і справедливий вирок, що, за змістом ст. 370 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону і тягне обовязкове скасування вироку, а справа, відповідно до ст. 374 КПК України направленню на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду належить усунути зазначені недоліки, ретельно дослідити всі обставини вчинення злочину, встановити місце, час, спосіб, мотиви його вчинення, форму вини винної, дати оцінку всім доказам по справі, і, залежно від встановленого, прийняти законне рішення.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, задовольнити частково.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 1 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Справу повернути на новий судовий розгляд до того ж суду іншим складом суду.

Судді:

_______________ _____________ _________________

(ОСОБА_7В.) (ОСОБА_1М.) (ОСОБА_8П.)

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.М. Слива