Радехівський районний суд Львівської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2010 року Радехівський районний суд Львівської області
В складі: головуючого - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехові кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр-на України, не депутата, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого 20.11.2002 року Радехівським районним судом Львівської області по ст. ст. 15, 185 ч. 3, 185 ч.3 КК Країни до 3 років позбавлення волі, звільненого від покарання на підставі ст. 75 КК України з 2-х річним іспитовим строком, 3.06.2004 року Радехівським районним судом Львівської області по ст. ст. 15, 185 ч. 3, 185 ч.3 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі
за ст. 185 ч.3 КК України,
Підсудний ОСОБА_4 10.02.2010р., приблизно о 13год., з метою вчинення крадіжки,
крізь незачинені вхідні двері проник в приміщення колишньої колгоспної їдальні, що в
АДРЕСА_2 і належить потерпілому
ОСОБА_5 , де з холодильної кімнати, таємно та повторно, оскільки попередня судимість за
корисливий злочин не погашена і не знята у встановленому законом порядку, вчинив крадіжку
теплоізолюючого матеріалу - пінопласту в кількості 14 листів, загальною вартістю 210
гривень, чим на вказану суму спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки.
Підсудний ОСОБА_4 винним себе в скоєнні злочину та показав в судовому засіданні,
що в кінці січня 2010 року він йшов на пилораму ПАФ «Шашкевича», що в с.Вузлове,
Радехівського району і яка знаходиться біля їдальні колишнього колгоспу для того, щоб
набрати тирси. Набравши тирси в білий мішок, він пішов назад додому. Ідучи повз їдальню,
яка належить ОСОБА_5 , він вирішив зайти туди і подивитися, що там робиться.
Підійшовши до вхідних дверей, він побачив, що двері привідкриті, чи був на них навісний
замок він не знає, оскільки не звертав на це уваги. Мішок із тирсою він положив біля дверей і
зайшов до приміщення їдальні, там нікого не було. Також в даному приміщенні він побачив,
що двері в холодильну камеру відкриті і на підлозі лежить пінопласт, скільки його було він не знає. Після цього він вийшов із приміщення їдальні, взявши мішок із тирсою пішов до себе додому. Прийшовши додому він вирішив утеплити західну стіну свого житлового будинку в якому він проживає, що знаходиться в АДРЕСА_3 , пінопластом, який він бачив у приміщенні їдальні, біля холодильної камери. 10.02.2010 року перебуваючи в себе в дома він вирішив викрасти пінопласт, який він бачив у приміщенні їдальні. Приблизно о 13 год. 00 хв. взявши санки, які належать його батькові пішов в сторону вищевказаної їдальні. Прийшовши до приміщення їдальні, він поставив санки на вулиці біля вхідних дверей, а сам зайшов в приміщення їдальні через двері. Звідки почав виносити через двері листи пінопласту і складати їх на санки. Дані листи він вигіс за один раз. Коли пінопласт був на санках він його зв`язав білим шнурком. І пішов по дорозі додому. Пройшовши приблизно 300 м. його наздогнав ОСОБА_6 , який запитав його де він взяв пінопласт, нащо він йому відповів, що його це не обходить і вони продовжили іти дальше по дорозі разом. Санки він тягнув сам, ОСОБА_6 йому не допомагав. Біли спиртзаводу їх наздогнав ОСОБА_7 , і сказав йому, що викличе міліцію
тому, що знає де він взяв пінопласт, який був на санках. Після цих слів ОСОБА_7 поїхав на повозці, куди саме він не знає. Потім ОСОБА_6 сказав йому, що йде до свого батька на роботу,
вони із ним розійшлися в різні сторони. Прийшовши додому із пінопластом, він його
порахував і зняв із санок і поскладав його на столі, який знаходився на подвір`ї в нього вдома. Своїм батькам він не розповідав, де він взяв даний пінопласт, хоча його батько запитував того ж самого дня коли він його викрав про пінопласт, але він нічого йому не сказав. |
Винність підсудного ОСОБА_4 в скоєнні злочину стверджується іншими зібраними під час досудового слідства доказами, які є в матеріалах справи і не оспорюють ся в судовому засіданні.
Дії підсудного ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, крадіжка, поєднана з проникненням у житло та вчинена повторно, оскільки судимість за вчинення попереднього злочину не погашена і не знята у встановленому законом порядку.
Визначаючи підсудному ОСОБА_4 міру покарання суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує йому визнання своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяних збитків.
Враховуючи приведені вище пом`якшуючі обставини, а також головним чином невелику вартість викраденого та те, що злочином не було завдано жодних матеріальних збитків, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 від призначеного покарання, у вигляді позбавлення волі, звільнити з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину.
Згідно ст.76 КК України покласти па засуджену ОСОБА_4 наступні обмеження:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекцію;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи, проживання або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд - залишити засудженому ОСОБА_4 без змін.
Речові докази по справі: 14 листів пінопласту - повернути потерпілому ОСОБА_5 , металеві санки - повернути ОСОБА_8 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту оголошення.