Провадження 1-кс/127/8315/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000158 від 15.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла зазначена скарга ОСОБА_3 представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000158 від 15.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Свою скаргу скаржник мотивує тим, що постановою слідчого СУ ВМВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_5 від 22.11.2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 15.04.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 284 КПК України слідчий своєю постановою закриває кримінальне провадження і направляє копію постанови заявнику, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику. Копія вказаної постанови потерпілому та її представнику направлена не була. Разом з цим, перевірка обставин події за заявою ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 214 КПК України належним чином не проводилася, висновок постанови є необґрунтованим.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 15.04.2013 року стала заява ОСОБА_4 та заява ОСОБА_8 про вчинення відносно них ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шахрайських дій, направлених на заволодіння належними їм коштами в особливо великих розмірах.

Проведеним розслідуванням установлено, що в середині серпня 2008 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні «Донгорбанку» розташованого за адресою АДРЕСА_1 з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділи належними ОСОБА_4 грошима в сумі 100 000 доларів США.

Крім того 02.07.2009 року біля 07:00 год. ОСОБА_9 перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 з корисливих мотивів шляхом обману та зловживання довірою, заволодів належними останньому грошима в сумі 20 000 доларів США та 10 000 євро.

Також 14.10.2009 року біля 07:00 год. ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні офісу профспілки «Футбол України», за адресою вул. Майдан Незалежності, 2 каб. 522, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів належними ОСОБА_4 грошима в сумі 10 000 доларів США.

Всього ОСОБА_6 із ОСОБА_7 заволоділи належними потерпілому ОСОБА_4 грошовими коштами на загальну суму 130 000 доларів СІНА та 10 000 євро.

Крім того, до УМВС України у Вінницькій області 16.04.2013 року із заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій звернувся ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 .

Дану заяву 16.04.2013 року зареєстровано в ЖЄО УМВС України у Вінницькій області за №99 тоді ж відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування.

Матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000158 від 15.04.2013 року та №0000160 від 16.04.2013 року об`єднано та зареєстровано в єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000158.

Проведеним розслідуванням установлено, що в період часу з 03.11.2008 року до 04.03.2009 року ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні Федерації футболу Вінницької області, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів шляхом обману та зловживання довірою, заволодів належними ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 100 000 доларів США чим завдав йому матеріального збитку у особливо великому розмірі.

Викладене вище, тобто факти отримання коштів ОСОБА_11 та Фурманом повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Пізніше, після того, як були розпочаті слідчі дії, усвідомлюючи факт неминучого настання кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі на значний строк, під тиском беззаперечних доказів, ОСОБА_6 провів часткові розрахунки з потерпілими.

Факт проведення часткових розрахунків з потерпілими з боку ОСОБА_6 помилково був розцінений слідчим ОСОБА_5 як відсутність з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вчинення шахрайських дій відносно потерпілих та відсутність мети на злочинне заволодіння коштами останніх.

Інших мотивацій для закриття згаданого вище кримінального провадження з реабілітуючи обставин слідчим наведено не було.

Як було зазначено вище, ОСОБА_6 здійснив незначні часткові розрахунки тільки після того, як була порушена кримінальна справа і тільки тоді, коли він зрозумів, що уникнути кримінальної відповідальності іншим шляхом йому не вдасться.

Під час досудового слідства достеменно встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволоділи коштами потерпілих і не мали мети їх повертати взагалі. Частково кошти були повернуті через значний проміжок часу і тільки у зв`язку з порушенням кримінального провадження та під тиском беззаперечних доказів вини підозрюваних та загрозою суворої кримінальної відповідальності.

Слідчий Пендей жодним чином не мотивував прийнятого рішення та не відобразив в оскаржуваній постанові обґрунтування прийнятого рішення з посиланням на конкретні докази.

З огляду на текст оскаржуваної постанови єдиною підставою для прийняття Педеєм хибного рішення про закриття кримінального провадження за №0000158 від 15.04.2013 року у зв`язку з відсутністю в діях підозрюваних складу кримінального правопорушення став факт проведення часткового розрахунку з потерпілими.

З моменту закриття кримінального провадження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишок заборгованості не відшкодували, переховуються від потерпілих, уникають з ними зустрічей, змінили номери телефонів, що свідчить про небажання розраховуватися та злочинність їх дій направлених на заволодіння коштами потерпілих шляхом шахрайства.

Вказана обставина свідчить про те, що оскаржувана постанова була постановлена слідчим Пендеєм помилково, а можливо через певну злочинну зацікавленість, ініційовану ОСОБА_11 та Фурманом у вигляді дачі хабара, що не виключається у зв`язку з відсутністю будь-яких законних підстав для закриття кримінального провадження та відсутністю будь-якого обґрунтування такого рішення в оскаржуваній постанові.

Крім того, 09.04.2013 року ОСОБА_12 в рамках згаданого кримінального провадження також була подана заява, про заволодіння ОСОБА_6 шляхом шахрайства належними йому коштами в розмірі 100 000 доларів США. Рішення по даній заяві не прийнято, хоча вона є додатковим вагомим доказом вини ОСОБА_11 .

За вище вказаних обставин скаржник просив скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого СУ ВМВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001158 від 15.04.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий у судове засідання не з`явився хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, а тому відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Так, слідчий ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України не виконав у повному обсязі вимог названої статті, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, не провів належного досудового розслідування усіх обставин справи, вказане вище кримінальне провадження проведено неповно, упереджено та не всебічно порушуючи вимоги ст. 9 КПК України, тощо.

З наведених обставин суд вважає, що оскаржувана постанова не може залишатися в силі, та підлягає скасуванню.

Так, враховуючи вище вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що вказану скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 284, 303, 306 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000158 від 15.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову від 22.11.2013 року слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000158 від 15.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: