АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1609/15 Справа № 192/1045/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Харкові Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: 23 вересня 2013 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засудженого на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, останнім подана апеляційна скарга, в якій просить ухвалу районного суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, а також визнати такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, застосувавши до нього ст. 81 КК України.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не було враховано, що він з перших днів перебування у колонії працює, має заохочення за добру поведінку та гарне відношення до праці, бере участь у благоустрої виправної колонії.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_8 мав лише одне заохочення за сумлінне ставлення до праці та одне стягнення, за яке відбував покарання в ДІЗО, також лише з 01 грудня 2014 року по 29 травня 2015 року займався прибиранням і благоустроєм території установи, у 2014 році характеризувався посередньо, приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу не бажав, тому засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати, як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, застосувавши до нього ст. 81 КК України, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги засудженого, частково дослідивши матеріали особової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Згідно з Постановою № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Як встановив суд першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 відбуває в Солонянській виправній колонії № 21 управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області покарання, призначене судом за тяжкий злочин, та фактично відбув 2/3 строку покарання.

Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, суд виходив з того, що останній, не зважаючи на те, що він хоча і має одне заохочення за сумлінне ставлення до праці, разом з тим мав одне стягнення за порушення режиму, у 2014 році характеризувався посередньо, приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу не бажав, що на думку суду, не може свідчити про твердий намір засудженого стати на шлях виправлення.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам, яким суд надав належну оцінку.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 згідно із характеристикою від 19.06.2014 року (а.о.с.45) за час відбування покарання характеризувавсь посередньо, не проявляв соціально корисну ініціативу на відділенні, на профілактичному та диспансерному обліку не перебував, не приймав участь у програмі диференційного-виховного впливу, та відповідно до висновку не стає на шлях виправлення.

З характеристики від 01.07.2015 року (а.м.2) слідує, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, однак згідно із цією ж характеристикою 26.12.2014 року комісією установи йому відмовлено у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням як особі, що не стала на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, наявність позитивної характеристики засудженого ОСОБА_7 на час звернення установи з поданням до суду є не достатньою обставиною для застосування до нього вимог ст.81 КК України, оскільки не враховує характеристику засудженого в цілому під час відбування покарання, а стосується незначного періоду часу, що не дає можливості зробити однозначного висновку про доведення виправлення засудженого.

Отже, доводи апеляційної скарги засудженого щодо виключно позитивної характеристики його особи протягом всього часу відбування покарання є такими, що не в повній мірі відповідають наявним в матеріалах особової справи характеристикам його особи, а тому не заслуговують на увагу.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого по справі відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4