УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тучин, Гощанського району, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого власником ФОП « ОСОБА_8 », одруженого, маючий на утриманні оду малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2014 року слідчий слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Клопотання погоджено з старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , 01 листопада 2014 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, з метою вчинення розбійного нападу під виглядом клієнта зайшов до приміщення АЗС «Лукойл Україна», розташованого по пр.. Воз`єднання, 21-Є в м. Києві.

Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_7 відкрито демонструючи заздалегідь приготовлене знаряддя для вчинення злочину, а саме предмет схожий на пістолет, висловив до касира АЗС ОСОБА_9 вимогу передачі грошових коштів з касового апарату.

Подолавши таким чином волю до опору потерпілого ОСОБА_9 , який усвідомлюючи реальну небезпеку своєму життю та здоров`ю не став чинити опору нападнику, відкрив касовий апарат та виклав на стіл наявні грошові кошти в розмірі 4100 грн., якими в подальшому заволодів ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_7 з місця злочину зник, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ПП «Лукойл Україна» матеріального збитку на суму 4100 грн.

20 листопада 2014 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 було затримано.

20 листопада 2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 тримання під вартою у зв`язку з тим, що його наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повність підтверджується зібраними у провадженні доказами, він може переховуватись від органів досудового розслідування, може впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 4 до 8 років.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні пояснив, що, на його думку, клопотання є необґрунтованим, оскільки як у самому клопотанні, так і в доданих до нього документах не наведено жодного доказу на рахунок того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, або впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, зазначив, що його підзахисний з самого початку співпрацює з органом досудового розслідування, дав послідовні показання про обставини події, має постійне місце проживання в м. Києві, перебуває у шлюбі, має малолітнього сина, який потребує лікування, являється єдиним годувальником у сім`ї, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має намір добровільно відшкодувати завдану шкоду, а також те, що злочин вчинив внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, тому йому можливо обрати запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 суду пояснив, що він свою вину визнає повністю, щиро кається, розбійний напад дійсно вчинив і жалкує, що таке накоїв. Зокрема, зазначив, що він раніше не судимий, проживає у шлюбі з дружиною, яка на даний час хворіє і малолітнім сином, який на час вчинення ним злочину потребував госпіталізації та операційного втручання, має постійне місце проживання в м. Києві, бажає стати на шлях виправлення і більше нічого протиправного не вчиняти.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, суд вважає, що клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків.

Відповідно до діючого Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно бути мотивовано, адже, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходам, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_7 .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих доказів, оцінюючи обставини, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, проте, враховує ставлення підозрюваного до скоєного (вину визнає, щиро кається, бажає відшкодувати шкоду), сукупність обставин, які склалися на момент вчинення, а саме: хвора дружина, що підтверджується довідкою Рівненського обласного онкологічного диспансеру, малолітній син, який потребує госпіталізації, його молодий вік, те що ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Києві, є громадянином України, раніше не судимий, та не встановлено те, що він має намір переховуватися від органів досудового розслідування і суду, або іншим чином впливати на кримінальне провадження.

Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду тяжкість вчиненого не може ніяким чином братися до уваги при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо на це не вказують інші чинники в їх сукупності.

Поряд з цим, слідчий суддя приходить до висновку застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тучин, Гощанського району, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого власником ФОП « ОСОБА_8 », одруженого, маючий на утриманні оду малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язок прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час.

Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_7 до 20 січня 2015 року.

ОСОБА_7 звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя