АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 11-1058/11
Справа №11-1058/2011 р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія.ч.1 ст.186 ч.2 ст.286 КК України Доповідач Ришкова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року липня місяця 19 дня

Колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Ришкової Н.М.,

суддів: Шевцової В.Г., Ковальової Н.М.,

з участю прокурора - Литвиненка О.О.

виправданих - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2011 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в Нікопольському економічному університеті, працюючого слюсарем МКП «Орджонікідзе тепломережі», не військовозобовязаного, не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

виправдано за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 296 КК України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочинів.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, гр-на України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в Харківському національному університеті електроніки, не працюючого, не військовозобов'язаного, не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7,

виправдано за ч.2 ст. 296 КК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в Одеській національній юридичній академії, не працюючого, не військовозобовязаного, не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9,

виправдано за ч.2 ст. 296 КК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - підписку про невиїзд - скасовано. Вирішено питання про речові докази.

Органом досудового слідства, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 обвинувачуються у тому, що вони, в нічний час 23 лютого 2008 року, близько 23:00 год., знаходячись в смт. Нововоронцовка, Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перелізли через огорожу на територію присадибної ділянки домоволодіння ОСОБА_5, розташоване по вул. Горіхова, 18, де ОСОБА_3 спочатку наніс удар ломакою в область голови гр.ОСОБА_6, потім він та ОСОБА_2, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, безпричинно стали наносити дари руками та ногами в область голови та різних частин тіла гр. ОСОБА_7, внаслідок чого спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ушиблених ран потиличної області, крововиливів в мякі тканини потиличної області, флегмони потиличної області, струсу головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №11/10 від 25 березня 2008 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. В цей час ОСОБА_4, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, безпричинно наносив руками та ногами удари по голові та тілу гр. ОСОБА_6, який був в лежачому стані після удару ОСОБА_3С, і який отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної області, крововиливу в ліву вискову область, струсу головного мозку, крововиливів в мякі тканини тіла лівої кістки, посттравматичного тендоваганиту розгибу 2 пальця лівої кисті, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №24 від 25.03.2008 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачується органами досудового слідства в тому, що він 23.02.2008 року, близько 23:10 год., закінчивши вчиняти хуліганські дії по відношенню до ОСОБА_7, скориставшись його безпорадним станом ОСОБА_6, який виник внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, відкрито, тобто очевидно для сторонніх осіб, а саме для ОСОБА_6 та ОСОБА_7, без застосування насильства, маючи раптовий, короткочасний та несподіваний намір, заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 Нокіа-1100, вартістю 100 грн. із сім картою, вартістю 25 грн. на рахунку якої було 7 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 132 грн.

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважає вирок суду винесеним з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Так, суд не взяв до уваги вимоги ухвали апеляційного суду Херсонської області від 05.10.2010 року, не проаналізував і не дав відповідної оцінки доказам обвинувачення у їх сукупності, у тому числі й тих, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, не навів у вироку переконливих мотивів, із яких він відкидає докази обвинувачення, а лише перерахував у вироку докази на яких ґрунтується обвинувачення. Крім того, судом не взято до уваги перші покази підсудних, які вони давали на досудовому слідстві, та безпідставно відкинув покази потерпілого ОСОБА_6, які він давав на досудовому слідстві (т.2 а.с.160). Крім того, при винесенні виправдувального вироку, Просив виправдувальний вирок скасувати, а кримінальну справу направити новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

В запереченнях на апеляцію захисник ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9, просила апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, просив вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, думку виправданих ОСОБА_2, ОСОБА_3С, ОСОБА_4, які заперечували проти апеляції прокурора, просили залишити її без задоволення, в останньому слові просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні і оцінені судом за його внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно п.21 постанови ПВС України №5 від 29.06.90 року зі змінами та доповненнями, у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти результати дослідження, аналізу і оцінки всіх доказів як тих, що були зібрані на досудовому, так і поданих в судовому засіданні.

Вказані вимоги закону судом не були дотримані .

Суд, постановляючи виправдувальний вирок, належним чином не мотивував свого рішення, не проаналізував і не дав відповідної оцінки доказам обвинувачення у їх сукупності, у тому числі й тих, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, не усунув істотні суперечності в показаннях підсудних та потерпілих в ході досудового та судового слідства, не навів у вироку переконливих мотивів, із яких він відкинув докази обвинувачення, а лише навів у вироку докази, добуті в ході судового слідства.

Виправдовуючи підсудних у скоєнні інкримінованих злочинів, суд безпідставно не дослідив та не проаналізував покази потерпілого ОСОБА_6, допитаного неодноразово на досудовому слідстві щодо обставин скоєння злочину, тоді як вони містять істотні суперечності, в тому числі і з тими показами, які вказана особа давала під час судового слідства. Відповідно протоколу судового засідання були оголошені лише показання потерпілого ОСОБА_7

Не дослідив суд належним чином та не дав оцінку всім показанням ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в ході досудового слідства, в тому числі допитаних і в якості свідків, які містять суперечності, обмежившись лише оголошенням в судовому засіданні показань обвинуваченого ОСОБА_3 т.2 а.с.71. Проте, в вироку зазначив, що всі допитані в судовому засіданні підсудні давали аналогічні показання під час досудового слідства.

Поза увагою суду залишилося дослідження і правова оцінка всіх письмових доказів обвинувачення, в тому числі протоколів відтворення обстановки та обставин події, очних ставок, та інших.

Зазначені докази обвинувачення суд належно не дослідив, не проаналізував і не дав їм відповідної оцінки, та не навів переконливих мотивів, із яких він відкинув докази обвинувачення, зібрані на досудовому слідстві, а поклав в основу вироку докази, зібрані в ході судового слідства.

Так, обґрунтовуючи свій висновок про відсутність в діях ОСОБА_2. ОСОБА_3С, ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, суд поклав в основу показання ОСОБА_2, ОСОБА_3С, ОСОБА_4, про те, що вони наносили у потерпілим з метою самозахисту та на ґрунті неприязних відносин. При цьому у вироку не зазначені мотиви, із яких суд визнав ці показання правдивими.

При цьому суд не дав правової оцінки показанням потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в ході досудового слідства, що підсудних взагалі не знали і конфлікту між ними ніякого не було, що ставить під сумнів наявність неприязнених відносин між потерпілими та підсудними.

Крім того, судом суд навів у вироку, але не дав оцінки показам свідка ОСОБА_11, щодо порушення її спокою та відпочинку в нічний час протиправними діями підсудних по справі.

Суд при винесенні виправдувального вироку взяв до уваги покази підсудних, які вони давали в судовому засіданні майже через три роки після вчинення злочину.

Виправдовуючи ОСОБА_2 у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, суд відкинув покази потерпілого ОСОБА_6, які він давав на досудовому слідстві (т.2 а.с.160) так і в ході судового слідства, що відчував як з пальця лівої pyки зняли золоту каблучку та з лівої кишені куртки витягли мобільний телефон, не давши цим показанням належної правової оцінки. Крім того, при винесенні виправдувального вироку, суд не взяв до уваги вимоги ухвали апеляційного суду Херсонської області від 05.10.2010 року, згідно якої, якщо суд прийде до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2, ОСОБА_3С, ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України то повинен перекваліфікувати дії на ч.2 ст. 125 КК України та закрити кримінальну справу.

Таким чином, суд поверхньо й однобічно з'ясував обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, у мотивувальній частині виправдувального вироку не виклав результати дослідження, аналізу і оцінки всіх доказів обвинувачення, зібраних на досудовому слідстві, та поданих в судовому засіданні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що виправдувальний вирок щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3С, ОСОБА_4, винесений всупереч вимогам закону, тому він підлягає скасуванню, з направленням кримінальної справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2011 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 скасувати, а кримінальну справу направити на новий розгляд в той же суд, і іншому складі суддів.

Головуючий:

Судді: