Справа №483/1979/15-к 21.10.2015 21.10.2015 21.10.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000845 за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року про накладення арешту.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В поданих апеляційних скаргах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , висловивши аналогічні вимоги, просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року накладено арешт на майно, що вилучене 01 жовтня 2015 року під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Заявники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в поданих кожною апеляційних скаргах наводять одні і ті ж доводи.
Апелянти вважають, що при розгляді клопотання порушені вимоги ч.1 ст. 172, ст. 173 КПК України, оскільки розгляд відбувся без виклику осіб, інтереси яких порушуються, а саме без власника домоволодіння ОСОБА_6 , в якому проводився обшук, без власників та посадових осіб ТОВ «Бейкуш-Вінарі».

На думку апелянтів, слідчим суддею не враховано наступне: в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України слідчий не надав доказів на підтвердження того, що виявлена під час обшуку рідина є алкогольним напоєм; не надано висновків фахівців щодо походження, складу та властивостей такої рідини; слідчим не надано доказів щодо незаконного обігу алкогольних напоїв, а також доказів того, що виявлене під час обшуку обладнання призначено для виробництва алкогольних напоїв; не має відомостей про те, чи була раніше ОСОБА_5 засуджена за ч. ч.1, 2 ст. 204 КК України.

Зазначають, що слідчому судді не надано постанови про підозру будь-якої особи у даному кримінальному провадженні, у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Вважають ухвалу слідчого незаконною з наступних підстав: не конкретизовано та не вказано, які конкретні ознаки вказують на те, що вилучені виноматеріали (сировина) є алкогольними напоями; адреса домоволодіння, в якому проведений обшук, в ухвалі слідчого судді указана не існуюча; слідчим суддею чітко не визначено, що саме підлягає арешту; їм не надіслана копія ухвали.

Вказують, що слідчий провів обшук 01.10.2015 року, але з клопотанням про накладення арешту звернувся до суду лише 13.10.2015 року, чим порушено вимоги п. 2 ч.2 ст. 170 КПК України.

Вважають, що слідчий суддя необґрунтовано прийняв рішення щодо негайного виконання ухвали про накладення арешту, оскільки матеріали та сировина є такими, що швидко псуються. Слідчий суддя при розгляді клопотання не допитав спеціалістів та експертів всупереч вимогам ч.4 ст. 172 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
СВ Очаківського МВ УМВС України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.3, 204 ч.2 КК України, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000845.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування здійснюється щодо обставин незаконного заволодіння посадовими особами Очаківської РДА та ТОВ «Бейкуш Вайнері» бюджетними коштами та щодо незаконного виготовлення протягом 2013-2015 років невстановленими особами алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху із використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, які організували виробництво виноробної продукції із додаванням спиртовмісних речовин та з використанням спирту етилового ректифікованого виноградного.

Слідчий СВ Очаківського МВ УМВС звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно, яке вилучено при проведенні обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено виноробна продукція, виноматеріали (сировина), обладнання та комплектуючі матеріали.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що вилучене майно відповідає критеріям, визначених у ч. 2 ст. 167 КПК України. У кримінальному провадженні достатньо доказів, що вказують на те, що відшукані речі та майно є речами пристосованими та використаними як засоби знаряддя злочину, є його предметом. Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту зумовить зникнення, втрату або пошкодження виявленого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження № 0000845, обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, суд встановив наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000845 внесено відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204 КК України, та здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху із використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів.

Відповідно до протоколу обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 , виявлено виноматеріали, обладнання, продукція та комплектуючі матеріали.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що обшук проводився за місцем проживання ОСОБА_6 , а вилучене майно, як зазначає ОСОБА_5 , яка працює заступником директора ТОВ «Бейкуш Вайнері», належить їй особисто, але ж у неї відсутні будь-які документи на підтвердження права власності.

Клопотання слідчого містить обґрунтування підстав, у зв`язку із якими потрібно здійснити арешт майна, виявленого при проведенні обшуку 01.10.2015 року, перелік і вид майна, що належить арештувати, а також достатнє обґрунтування, що вилучене під час обшуку майно є речами, які пристосовані та використані як засоби та знаряддя вчиненого злочину та зберегли на собі його сліди, а виноматеріали та готова продукція є предметом кримінального правопорушення, в тому числі, пов`язаного з її незаконним обігом.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Отже, слідчий суддя, дотримавшись вищевказаних вимог закону, дійшов вірного висновку, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Посилання апелянтів на незаконність накладення арешту у зв`язку із тим, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, позбавлені підстав, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває це майно, розпоряджатися будь-яким чином майном та використовувати його, тобто не лише для підозрюваної особи.

Крім того, ці речі вилучені з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 167 КПК України як такі, що пристосовані та використані як засоби та знаряддя вчиненого злочину та зберегли на собі його сліди, а, отже, не повідомлення особі про підозру не є підставою для відмови у застосуванні арешту майна.

Доводи апелянтів про порушення їх процесуальних прав внаслідок розгляду клопотання в їх відсутність не є слушними, оскільки клопотання розглянуто в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 172 КПК України, яка передбачає можливість розгляду клопотання без повідомлення власника майна, їх захисника, представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Що стосується доводів апелянта про порушення слідчим строків звернення до суду, з посиланням на його звернення з клопотанням 13.10.2015 року, то ці доводи не відповідають дійсності. Як вбачається з наданих судом матеріалів, слідчий в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, звернувся до слідчого суді, який ухвалою від 06.10.2015 року повернув клопотання прокурору в порядку ч.3 ст.171 КПК України для усунення недоліків. Потім, в установлений слідчим суддею строк, слідчий повторно звернувся з клопотанням, яке надійшло до суду 09.10.2015 року, а не 13.10.2015 року, як стверджують апелянти.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що в резолютивній частині слідчим суддею допущена граматична помилка у написанні назви вулиці, що є опискою, та не свідчить про незаконність ухвали та про зазначення неіснуючої адреси домоволодіння, в якому проведений обшук, на що посилаються апелянти.

Що стосується інших доводів апелянтів, зокрема про ненадання доказів на підтвердження того, що виявлена під час обшуку рідина є алкогольним напоєм та відповідних висновків фахівців щодо її походження, про відсутність доказів на підтвердження незаконного виготовлення алкогольних напоїв та їх незаконного обігу, то ці доводи не обговорюються, оскільки ці питання не є такими, які відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати суд при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею відповідно до вимог ч.5 ст. 173 КПК вірно вирішено питання про порядок виконання ухвали, що позбавляє підстав доводи апелянтів з цього приводу.

Та обставина, що судом не направлені копія ухвали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, про що просять апелянти, які фактично отримали копії ухвали та в установлений законом строк оскаржили її в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав задоволення поданих апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року про накладення арешту на майно, яке вилучено при проведенні 01.10.2015 року обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3