У Х В А Л А

Справа № 183/1375/15

№ 1-кс/183/130/15

05.03.2015 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,, погоджене з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лаврентівка, Курманаєвського району, Оренбурської області, РФ, громадянина України, освіта середньо-технічна, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вчиненого при наступних обставинах.

03 березня 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи за магазином «Вікторія», розташованого навпроти будинку № 18А по вул. Радянській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, зустріли раніше не знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у них виникла розмова.

В ході даної розмови між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 виникла словесна сварка, під час якої 03 березня 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин у ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, що знаходилося у неповнолітнього ОСОБА_8 та належить потерпілій ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 розподіливши між собою злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_6 наніс один удар кулаком своєю правою рукою в область лівої щелепи з метою подавити волю неповнолітнього ОСОБА_8 ..

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 схватив неповнолітнього ОСОБА_8 за шию своєю лівою рукою, а праву утримував біля обличчя, погрожуючи нею вдарити. В цей час ОСОБА_7 забрав з карману спортивної куртки неповнолітнього ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Iphone» модель «i5TV» чорного кольору, imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в якому знаходилася міні-карта пам`яті «MicroSD» на 2 Гб, та сім-карки мобільного оператора «Київстар» та «Лайф», та зняв навушники, які були перекинуті через шию у неповнолітнього ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 наніс ще один удар кулаком своєю правою рукою в область лівої щелепи неповнолітнього ОСОБА_8 з метою подавити його волю.

Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину пішли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 , матеріальний збиток на загальну суму 1100 гривень.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

03.03.2015 року о 13.15 годин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, 04.03.2015 року о 13.40 годин йому повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Своє клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 слідчий мотивує тим, що на даний час наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Слідчий зазначає на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, і вважає що до підозрюваного не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 обставини вчинених кримінальних правопорушень не оспорював, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Таку ж позицію висловила і захисник ОСОБА_4 .

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому враховуючи особу підозрюваного, вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні наведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, виходячи з наявних у слідства доказів, а саме:

Протоколу допиту неповнолітнього потерпілого;

Протоколу огляду предмету;

Протоколу огляду речей.

Вагомість наявних у слідства доказів, в сукупності з усіма матеріалами, наданими до суду при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на даний час можуть бути розцінені судом як такі, що свідчать про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яким слідчим надано правову кваліфікацію саме за ч.2 ст. 186 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний усвідомлює тяжкість скоєного ним правопорушення та можливу міру покарання, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, суду не доведена.

Крім того, на даний час з підозрюваним проведено ряд слідчих дій, необхідних для вірної кваліфікації злочину та фіксації відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

З урахуванням ч.4 ст. 194 КПК України, зважаючи на всі обставини кримінального правопорушення в сукупності з вагомістю наявних на даний час у слідства доказів, з урахуванням характеристики підозрюваного, який являється військовозобов`язаним та отримав мобілізаційне розпорядження, суд вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Відмовити слідчому СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по 01 травня 2015 року включно, звільнивши його з-під варти з зали суду негайно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20.00 вечора до 08.00 години ранку, за виключенням отримання медичної допомоги, явки до слідчого, прокурора, суду.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури, та суду за першою вимогою.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на орган внутрішніх справ за місцем її проживання, тобто на Новомосковський МВ УМВС України в Дніпропетровській області (з обслуговування міста Новомосковська і Новомосковського району).

Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1