Справа № 442/200/13- к
Провадження № 1/442/66/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі колегії суддів : головуючої судді : Гарасимків Л.І.

судді Медведик Л.О.

судді Крамара О.В.

при секретарі Петрів В.М.

з участю прокурора Левицького М.М.

захисника - адвоката ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3В

представника потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобича справу про обвинувачення

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, військовозобов»язаного, позапартійного, працюючого реалізатором товарів елктроінструменту на ринку « Торпедо» у м. Львів, раніше не судимого, в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст.15 - п.13 ч.2 ст.115 КК України,-

встановив :

Підсудний ОСОБА_6 21 жовтня 2010 року приблизно о 22 годині 15 хвилин, знаходячись за приміщенням магазину «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора, 85, в м. Дрогобичі Львівської області, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, яке виникло внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яке виразилось в нанесенні підсудному тілесних ушкоджень в область голови, тулубу, та тяжкої образи з боку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яка виразилась у висловлюваннях про те, що останні вступали в статевий зв'язок з його дівчиною к ОСОБА_8, витягнувши з кишені штанів розкладний ніж, який носив при собі та вказаним ножем наніс ОСОБА_7 один удар в ділянку життєво важливого органу - грудну клітку і один удар в спину. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №278 від 19 листопада 2010 року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення на спині зліва в ділянці 7 - го та 8 - го ребер по біляхребтовій ліній з ушкодженням по ходу раневого каналу мяких тканин зліва, саден на шкірі верхньої губи рота справа, осаднення шкіри на правому коліні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і в прямому причинному звязку з настанням смерті не знаходяться та проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва в четвертому міжребер'ї по середньо-паховій лінії з ушкодженням мяких тканин грудної клітки зліва, нижнього краю четвертого ребра, судин та нервів, що проходять в цій ділянці, вісцеральної плеври з ушкодженням медіальної частини середньої долі лівої легені, перикарду, лівого шлуночка у верхній частині, що межує з лівим вушком та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, є небезпечним для життя в момент заподіяння та спричинило смерть потерпілого.

Крім цього, 21 жовтня 2010 року приблизно о 22 годині 15 хвилин, підсудний ОСОБА_6 знаходячись за приміщенням магазину «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора, 85, в м. Дрогобичі Львівської області, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, яке виникло внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яке виразилось в нанесенні підсудному тілесних ушкоджень в область голови, тулубу та тяжкої образи з боку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яка виразилась у висловлюваннях про те, що останні вступали в статевий зв'язок з його дівчиною ОСОБА_8, витягнувши з кишені штанів розкладний ніж, який носив при собі та вказаним ножем наніс один удар в ділянку життєво важливого органу - грудну клітку ОСОБА_3 та пять ударів у різні частини тіла, заподіявши згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1073 від 09 листопада 2010 року тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поєднаного колото - різаного поранення грудної клітки зліва з проникненням в ліву плевральну порожнину та гемопневмотораксом зліва (наявність крові і повітря в плевральній порожнині), з пошкодженням селезінки і кровотечею в черевну порожнину, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та пять колото-різаних ран на передній черевній стінці у верхній частині по серединні лінії, в ділянці лівої лопатки, в ділянці лівого плечового поясу, в ділянці попереку справа, на внутрішній поверхні у верхній третині правого стегна і відносяться до легкого тілесного ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 по пред»явленому обвинуваченню у вчиненні ним злочинів передбачених ст..ст.116, 123 КК України винним себе визнав повністю і пояснив суду, що 21 жовтня 2010 року він вирішив приїхати в м. Дрогобич та зробити подарунок своїй дівчині ОСОБА_8. При цьому придбав квіти, які залишив на квартирі в ОСОБА_8. Над вечір пішов до магазину «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора, 85, щоб зустріти ОСОБА_8 і забрати її додому. До магазину підійшов приблизно о 21 годині 50 хвилин. Зауважив, що до магазину підійшли троє раніше незнайомих йому хлопців, як пізніше виявилось: ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 Хлопці також когось очікували. Згодом з магазину вийшла ОСОБА_8, до якої він підійшов та сказав, що на неї вдома чекає букет квітів, а також забрав у неї сумку і запропонував йти додому. Хтось з хлопців, які стояли поруч, почав кликати ОСОБА_8 до себе. Запитав у ОСОБА_8, хто ці троє хлопців. ОСОБА_10 відповіла, що це знайомі її подружки, і що вони напередодні були у неї в гостях.

Після цього він сказав ОСОБА_8 йти додому і вони разом пішли сходами вниз, які ведуть від магазину «Ромашка» в напрямку вул. Ставище Пройшовши декілька метрів їх наздогнали ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ОСОБА_11 ОСОБА_7 підійшов до нього та попросив поговорити з ОСОБА_8. Він погодився і дівчина з ОСОБА_7 відійшли від нього на декілька метрів. За декілька хвилини він підійшов до ОСОБА_8 та ОСОБА_7, повідомивши що їм потрібно йти додому. ОСОБА_7 відповів, що ОСОБА_8 з ним не піде, після чого ОСОБА_7 поставив свою руку на плече підсудного (яку саме руку поставив ОСОБА_7 він не пригадує), останній забрав його руку з свого плеча. На вказану дію ОСОБА_7 наніс удар правою рукою в обличчя ОСОБА_6, після чого підсудний у відповідь також наніс ОСОБА_7 удар в обличчя. В той момент підсудний відчув як заді по голові йому нанесли удар, обернувшись він побачив ОСОБА_3 та ОСОБА_9 і почали всі троє наносити йому удари руками та ногами по всіх ділянках тіла, більшість ударів наносили в ділянку голови. Від нанесених ударів впав на землю, де його продовжували бити. Коли лежав на землі, то хтось з хлопців сказав, що напередодні, перебуваючи в квартирі ОСОБА_10, вступали з нею у статеві зносини. Ці слова його образили, оскільки приблизно півтора року він із ОСОБА_8 разом проживали, в подальшому планували одружитись. Поряд з цим, він не витримав ударів зі сторони потерпілих, а тому він, розлютившись, вийняв з правої кишені розкладний ніж, який носив при собі та почав наносити хлопцям удари по різних частинах тіла. Кому наносив удари та в якій кількості пригадати не може, оскільки був дуже злим та перебував у розлюченому стані. Коли піднімався з землі, далі продовжував розмахувати ножем та наносити удари, а тому хлопці втікали від нього у різні сторони. ОСОБА_3 побіг в сторону магазину «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора, а ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - в сторону вул. Ставище.

Також побачив, що ОСОБА_8 стояла неподалік від місця, де впав ОСОБА_7 ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_7 і побачив, що в останнього з живота текла кров. Зрозумів, що накоїв, а тому подзвонив у міліцію і повідомив, що порізав людину. Не бачив, куди побіг ОСОБА_3, а тому не знав, що йому також заподіяв ножові поранення. За декілька хвилин приїхали працівники міліції Державної служби охорони, останні підійшли до нього і сказали покласти на землю ніж, лягти на землю, покласти руки за спину. Вказівку працівників міліції виконав, після чого був затриманий. Через декілька хвилин приїхала карета швидкої медичної допомоги. Лікарі повідомили, що ОСОБА_7 без ознак життя. У вчиненому розкаюється , він цього не хотів робити, не мав умислу заподіювати смерть іншій особі, адже це молоді люди, однак так сталося, тому просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї винності в скоєнні інкримінованих йому дій за ст.ст. 116, 123 КК України самим підсудним ОСОБА_6, його винність повністю доведена доказами, зібраними як під час досудового, так і судового слідства, а саме :

- показаннями потерпілого ОСОБА_3, який пояснив суду, що 14.10.2010 року він познайомився з ОСОБА_8 Вона його запросила в гості. Вони з компанією були в ОСОБА_10 у гостях. На наступний день він мав зустріти ОСОБА_8 з роботи, вона працювала в магазині «Ромашка». Приблизно о 21.30 год він з друзями пішли зустріти ОСОБА_8 так як домовлялись. Коли вони прийшли там вже стояв ОСОБА_7, як пізніше він дізнався. Коли ОСОБА_8 вийшла з магазину, ОСОБА_7 взяв її сумку і вони почали розмовляти, сваритися а потім почалась шарпанина. Потім ОСОБА_7 підійшов до них і спитав чи це їх годинник залишився в квартирі і ОСОБА_3 відповів, що це його годинник. До нього підійшов ОСОБА_7 і сказав, що ОСОБА_7 хоче поговорити з ОСОБА_8. Вони стояли трохи дальше від них. ОСОБА_10 не хотіла йти з ОСОБА_7, потім ОСОБА_7 накинувся на ОСОБА_7 і він хотів їх розборонити, але відчув удар, потім знову удари. Потім йому надали медичну допомогу. Про те , що в ОСОБА_8 є хлопець йому було відомо, однак вона з ним не хотіла зустрічатися. ОСОБА_6 колись дзвонив до ОСОБА_8 погрожував, що розправиться з ним. ОСОБА_6 наніс перший удар ОСОБА_7, а ОСОБА_7 вдарив його в обличчя. Після того він втрутився у бійку і отримав удар у живіт, ножа він не бачив, можливо і він наносив удари, але він не пригадує. ОСОБА_6 відштовхнули від нього і він втік, Роман і ОСОБА_7 побігли вниз, а він забіг в магазин «Ромашку». До цієї події він зустрічався з ОСОБА_8 2-3 рази. Вони познайомились з нею 14 числа, а подія була 21 числа. ОСОБА_6 забрав сумку в ОСОБА_8 коли вона вийшла з магазину, чи вона йшла сама чи він її тягнув він не знає, але він її не бив. Коли вони спустилися вниз, ОСОБА_8 говорила з ОСОБА_7, тоді підійшов ОСОБА_7, а вже потім підійшли і вони з друзями щоб послухати розмову. Вони розмовляли, ОСОБА_7 сказав, що ОСОБА_8 не буде зустрічатися з ОСОБА_7 і ОСОБА_7 поставив руку на плече ОСОБА_7. ОСОБА_6 перший наніс удар ОСОБА_7. Він не знає чому не втікав, бо не було часу, це були долі секунди, він оборонявся від ударів, а коли хтось крикнув втікай бо в нього ніж, це вже було після удару і він втікав вверх до магазину.

Чи наносив удари у відповідь він не пригадує, Романа він не бачив. Чому його не доганяв ОСОБА_6 він не знає, можливо пішов в іншу сторону, однак потім ішов в сторону магазину, після бійки він піднімався вверх до магазину, а ОСОБА_6 мабуть не побачив. Підтримує раніше пред»явлене обвинувачення , та просить призначити мінімальну міру покарання передбачену ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 у виді позбавлення волі на строк 10 років.

- показаннями потерпілої ОСОБА_12, яка пояснила в судовому засіданні, що покійний ОСОБА_7 її рідний брат. На час смерті брата перебувала за кордоном на навчанні. Коли через деякий час повернулася в м. Дрогобич, взнала, що брата вбили, однак про обставини його смерті особисто їй нічого не відомо. Підтримує раніше пред»явлене обвинувачення. При обранні міри покарання підсудному повністю покладається на думку суду;

- показаннями представника опікунської ради ОСОБА_13 міської Ради Львівської області ОСОБА_5 який під час судового слідства нічого суттєвого по суті справи не пояснила. Претензій матеріального характеру до підсудного не має, підтримує обвинувачення пред»явлене прокурором за ст.ст. 116, 123 КК України. Щодо міри покарання підсудному підтримує думку прокурора.

- показаннями свідка ОСОБА_9, який суду пояснив, що що в той день він був там. Вони перед тим приблизно о 17.00 год. зайшли в гості до ОСОБА_3 і приблизно о 22.00 год. ОСОБА_3 сказав, що треба піти зустріти ОСОБА_8 з роботи і вони пішли. ОСОБА_10 ще не було, але був ОСОБА_7, як з»ясувалося пізніше. Через 15 хв. вийшла ОСОБА_8 з магазину і до неї підійшов ОСОБА_7 і між ними була суперечка. Через 2-3 хвилини вони підійшли до них і ОСОБА_7 запитав чи ми чекали на ОСОБА_8, а також спитав чий годинник у ОСОБА_10 вдома. В той час він відійшов ОСОБА_7 чіпив ОСОБА_10 за куртку і вони пішли. Потім ОСОБА_7 пішов поговорити з ОСОБА_8 бо в нього було погане передчуття. ОСОБА_6 в той час стояв з боку, потім підійшов до них, але знову відійшов. Потім ОСОБА_7 сказав, що вони йдуть додому, а ОСОБА_7 сказав, що ОСОБА_8 сама вирішить з ким іти додому. Він розвернувся і відійшов і почув відразу шум, коли повернувся то побачив, що зав»язалась бійка між ОСОБА_7 і ОСОБА_7. ОСОБА_3 пішов щоб розборонити їх і тоді, він підійшов, але його хтось відштовхнув і хтось крикнув тікайте і вони побігли вниз, а ОСОБА_7 кричав «що я через тебе наробив» тоді він повернувся і побачив ніж у ОСОБА_7. І ОСОБА_7 спитав у нього чи він також хоче нарватися. Потім Роман викликав швидку допомогу. ОСОБА_6 в той час дзвонив кудись і казав, що вбив когось. Крім того суду пояснив, що він не бачив чи наносив ОСОБА_3 удари ОСОБА_7.

Щодо своїх показів, які містять протиріччя, суду пояснив, що він поміняв покази, тому що під час досудового слідства на нього чинили тиск працівники міліції, говорили, що його також посадять. Він говорив раніше, що ОСОБА_7 били, але насправді він цього не бачив. Вони просто один одному нанесли по одному удару. Чи падали на землю він не бачив. Він пояснив, що він не наносив підсудному удари, а чому ОСОБА_10 стверджує, що наносив, він не знає. Також відповів, що швидку він викликав, бо ОСОБА_7 кричав « викличіть» швидку допомогу, ініціатором бійки був ОСОБА_7. Коли він повернувся до ОСОБА_7, то ОСОБА_7 був біля нього, а потім пішов говорити по телефону і ходив десь в межа. Просить брати до уваги саме ці покази, вони є правдивими.

- показаннями свідка ОСОБА_8, яка під час судового засідання пояснила, що в той вечір працювала в магазині Ромашка і її мав зустріти ОСОБА_3, який прийшов того вечора з своїми друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_9. Коли вийшла з магазину то побачила ОСОБА_7. Вона запитала ОСОБА_7 чому він не сказав, що прийде її зустрічати, а він сказав, що хоче зробити їй сюрприз. ОСОБА_6 забрав у неї сумку і вони пішли в низ по сходах. Вони ще підійшли до хлопців і ОСОБА_7 спитав хлопців чий годинник у ОСОБА_10 у квартирі, на що ОСОБА_3 відповів, що це його годинник. ОСОБА_6 сказав, щоб він забрав годинник і вони пішли. Потім їх наздогнав ОСОБА_7 щоб поговорити. ОСОБА_8 відійшла з ОСОБА_7 і він її спитав, чи вона хоче йти з ОСОБА_7, однак вона відповіла, що піде з ОСОБА_7 додому і останній сказав, що вона піде з ним додому, бо вона його дівчина. Потім ОСОБА_7 поставив руку на плече ОСОБА_7. Останній забрав руку ОСОБА_7 і тоді ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_6 ОСОБА_11 підійшов Роман і ОСОБА_3. Від удару ОСОБА_7 впав на землю і всі почали його копати і в той час вона пішла вниз по вулиці. Коли вона пройшла приблизно 30 метрів вниз вона почула крики і побачила, що біжить ОСОБА_7 і впав біля неї на землю. Ззаді біг Роман. ОСОБА_8 побачила кров і кричала, щоб Роман викликав швидку, тоді Роман почав дзвонити у швидку. Потім приїхала швидка допомога і сказали, що ОСОБА_7 мертвий. В той час ОСОБА_7 був недалеко від них і кудись дзвонив. Під час досудового слідства вона покази давала під тиском працівників міліції. Люди, які на неї чинили тиск були без форми, і різними словами до неї зверталися і все перекручували на свій лад. Вона вже не пригадує, які точно її слова перекручували на досудовому слідстві. Вона говорила те саме що і зараз. Працівники міліції говорили, що все було сплановано, що ОСОБА_7 з Михайлицем вияснювали стосунки, що вона знала про те, що приїде ОСОБА_7. Говорили про те, що ОСОБА_7 їй показував ніж. Також пояснила, що її заставили говорити працівники міліції про те, що вона знала, що приїде ОСОБА_7. Вона тоді вирішила, що в судовому засіданні розкаже всю правду, із заявами про те, що на неї чинили тиск працівники міліції, не зверталася нікуди, тому що не мала з ким порадитись. З ОСОБА_7 вона зустрічалася два роки, він приїжав на вихідні дні, все йшло до весілля. Бійка тривала кілька хвилин. Вона пройшла приблизно 10 метрів і почула крик, і ОСОБА_7 біг в її сторону, а за ним біг Роман. Вони підбігли до неї і ОСОБА_7 впав на землю. Потім на відстані 5 метрів побачила ОСОБА_7, він кудись дзвонив. Також вона пояснила , що в ході бійки хтось кричав, що «спав» із нею і ОСОБА_7 це чув, але хто це сказав вона не знає, тільки чула це коли йшла вниз. Коли ОСОБА_7 впав на землю то ОСОБА_6 не біг за ним і не погрожував, хоча міг бігти за ОСОБА_7.

- показаннями свідка ОСОБА_14, який суду пояснив, що працює на посаді міліціонера водія СПГЗ ОСОБА_13 ВДСО при ГУ МВС України у Львівській області. 21 жовтня 2010 року знаходився на чергуванні. Близько 22 години 30 хвилин від чергового оператора по радіозв'язку поступило повідомлення про те, що в магазині «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора в м. Дрогобичі невідомий чоловік наніс ножові поранення. Разом з ОСОБА_11 виїхали до магазину. Коли вийшли з службового автомобіля, хтось із продавців магазину сказав, що невідомий мужчина, який наніс тілесні ушкодження, побіг в напрямку вул. Ставище в м. Дрогобичі. Після цього з ОСОБА_11 побіг за приміщення магазину. За магазином побачили невідомого чоловіка, як йому стало відомо пізніше, ОСОБА_6, який йшов у їхню сторону та в руці тримав ніж. ОСОБА_11 наказав ОСОБА_15 зупинитись, викинути з руки ніж та лягти на землю поклавши руки на голову. ОСОБА_6 викинув з руки ніж та ліг на землю, поклавши руки на голову. Тоді на руки вони натягнули кайданки. Неподалік від ОСОБА_6 на траві лежав хлопець. ОСОБА_11 побіг до хлопця, який лежав на землі, а він залишився охороняти ОСОБА_6 Також ОСОБА_11 по радіозв'язку передав оператору про те, щоб терміново викликали карету швидкої медичної допомоги та підкріплення ДСО, слідчо-оперативну групу ОСОБА_13 ГУМВС України у Львівській області. ОСОБА_11 підбіг до хлопця, що лежав на землі і повідомив, що той не подає ознак життя. За декілька секунд до них підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які стояли неподалік і спостерігали. Через декілька хвилин на місце прибула друга група підкріплення, а за ними карета швидкої медичної допомоги та слідчо-оперативна група ОСОБА_13 Лікарі оглянули хлопця, який лежав на землі і повідомили, що той мертвий. ОСОБА_6 нічого не розповідав. В один з моментів до ОСОБА_6 підійшла ОСОБА_8 та сказала «що ти наробив». Зрозумів, що саме ОСОБА_6 наніс ножові удари мужчині, оскільки на ножі була кров. Далі передав ОСОБА_6 працівникам слідчо-оперативної групи ОСОБА_13;

- аналогічними показаннями під час досудового слідства свідка ОСОБА_11

(т.1, а.с. 67)

Будучи допитаний в судовому засіданні судовий експерт-психолог ОСОБА_16 пояснила, що висновок стаціонарної комплексної судово психіатричної експертизи № 291 від 08.12.2010 року підтримує у повному обсязі. Фізіологічний афект виникає у відповідь на агресивні дії та проявляється в тому, що особа забуває окремі деталі вчиненого, зникає контроль над своїми діями, стан фізіологічного афекту виникає раптово. Немає можливості, щоб обдумати дії і виникає субєктивне бажання діяти моментально, тобто плану ніякого немає. Під впливом переживань відчуває багато емоцій в той момент. Ефект це сукупність емоцій. Підсудний є психічно здоровою людиною, але в момент вчинення злочину в нього знизилась здатність до контролю, свідомість заповняється емоціями, в нього знизилась здатність керувати діями, емоції викликані зі сторони потерпілих. Підсудний описував свій стан, що не відчував сили удару, що когось задів, у нього був хаос. Дії ОСОБА_6 були викликані тим, що потерпілі спричинили підсудному тілесні ушкодження. Поряд з цим судовий експерт-психолог ОСОБА_16 пояснила, що стан афекту триває 1-2 хвилини, коли допомагають жертві, то це є однією із ознак пост ефективного стану. ОСОБА_6 відчував слабість, було відчуття байдужості, останній говорив про почуття байдужості, те що кричав ОСОБА_6 викликати працівників міліції то це була розгубленість. Пояснив, що підсудний діяв хаотично, він не думав і не мав на меті когось вбивати. Головне в нього було на меті вийти з цієї ситуації. Цей стан в підсудного почався з першого удару і закінчився, коли підсудний побачив, що потерпілий впав, він тоді зрозумів, що щось накоїв.

Експерти ОСОБА_17 та Попель в судовому засіданні послалися на висновки експертиз, даними під час судового слідства.

Також винність підсудного ОСОБА_6 у пред»явлденому обвинуваченню за ст.ст. 116, 123 КК України стверджується і письмовими доказами по справі:

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 30.12.2010 року, під час якого потерпілий ОСОБА_3 показав місце та обставини, при яких виник конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, під час якого було поранено його та вбито ОСОБА_7 біля магазину «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора, 85 в м. Дрогобичі Львівської області;

(т. 2, а.с. 153-154);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 26.10.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_6 відтворив обставини скоєння ним злочинів біля магазину «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора, 85 в м. Дрогобичі Львівської області; (т.1, а.с. 100-102);

- протоколом явки з повинною від 22.10.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_6 добровільно зізнався, і зразу ж на наступний день власноручно написав при яких обставинах вчинив злочини біля магазину «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора, 85 в м. Дрогобичі Львівської області, зокрема написав , що 21.10.2010 року приблизно 22.30 хв. під час бійки, яку почали троє невідомих йому хлопців, бійка почалася через його дівчину, внаслідок чого вони повалили його на землю продовжували бити ногами, руками, хтось із незнайомих хлопців сказав що вони вчора вступали по черзі в статевий акт троє, він із злості витягнув з кишені ніж і хаотично почав наносити ним удари в різні частини тіла. Кому і скільки ударів наніс він не пам»ятає, тому що був дуже збудженим. Наміру вбивати будь-кого немав; (т.1, а.с. 48);

- протоколом огляду місця події від 22.10.2010 року, відповідно до якого оглянуто провулок, який веде з вул. ОСОБА_18 на вул. Ставище в м. Дрогобичі, в результаті чого вилучено змиви речовини бурого кольору, зіскоби речовини бурого кольору, розкладний ніж;

(т.1, а.с. 8-15);

- протоколом огляду від 22.10.2010 року, відповідно до якого з приміщення судово-медичного моргу в м. Дрогобичі Львівської області з трупа ОСОБА_7 вилучено: куртку спортивну чорного кольору з візерунками, футболку чорного кольору, штани чорного кольору, труси бежевого кольору з малюнком чорного кольору, пару шкарпеток чорного кольору з білими візерунками, пару шкіряних кросівок білого кольору; (т.1, а.с. 31);

- протоколом виїмки від 22.10.2010 року, відповідно до якого в потерпілого ОСОБА_3 вилучено: куртку чорного кольору з капюшоном, штани світло-сірого кольору, труси синього кольору в квадратики, пару шкарпеток чорного кольору, пару кросівок чорно-білого кольору; (т.1, а.с. 152);

- протоколом виїмки від 22.10.2010 року, відповідно до якого в обвинуваченого ОСОБА_6 вилучено: куртку темно-синього кольору, штани джинсові світло-синього кольору, футболку червоного кольору з чорними вставками, пару кросівок чорного кольору;

(т.1, а.с.154);

- протоколом виїмки від 22.10.2010 року, відповідно до якого в ОСОБА_9 вилучено: кофту темно-синього кольору, штани джинсові синього кольору, ремінь шкіряний чорного кольору, шапку темно-сірого кольору, пару шкарпеток сірого кольору, куртку з капюшоном чорного кольору, пару кросівок, виготовлені зі шкіри чорного та жовтого кольорів; (т.1, а.с. 156);

- протоколом виїмки від 23.10.2010 року, відповідно до якого з приміщення магазину «Ромашка», що по вул. Війтівська Гора, 85 в м. Дрогобичі вилучено: цифровий носій - компакт диск DVD+R 47 GB 8х із відеозаписами спостереження; (т.2, а.с. 152);

- висновком судово-медичної експертизи № 278 від 19.11.2010 року, згідно з яким на трупі ОСОБА_7, виявлено тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення на спині зліва в ділянці 7-го та 8-го ребер по біля хребтовій ліній з ушкодженням по ходу раневого каналу м'яких тканин зліва, саден на шкірі верхньої губи рота справа, осаднення шкіри на правому коліні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень І в прямому причинному зв'язку з настанням смерті не знаходяться, та проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва в четвертому міжребер'ї по середньо-паховій лінії з ушкодженням м'яких тканин грудної клітки зліва, нижнього краю четвертого ребра, судин та нервів, що проходять в цій ділянці, вісцеральної плеври з ушкодженням медіальної частини середньої долі лівої легені, перикарду, лівого шлуночка у верхній частині, що межує з лівим вушком та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, є небезпечним для життя в момент заподіяння та спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7; (т.1, а.с. 122-132);

- висновком судово-медичної експертизи № 1073 від 09.11.2010 року, згідно з яким у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поєднаного колото - різаного поранення грудної клітки зліва з проникненням в ліву плевральну порожнину та гемопневмотораксом зліва (наявність крові і повітря в плевральній порожнині), з пошкодженням селезінки і кровотечею в черевну порожнину, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та п'ять колото-різаних ран на передній черевній стінці у верхній частині по серединні лінії, в ділянці лівої лопатки, в ділянці лівого плечового поясу, в ділянці попереку справа, на внутрішній поверхні у верхній третині правого стегна і відносяться до легкого тілесного ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров'я; (т.1, а.с. 136-137);

- висновком судово-медичної експертизи № 1061 від 25.10.2010 р., згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на правій щоці, правій вушній раковині, правій передвушній ділянці, лівій щоці, синців на шиї зліва, зовнішній поверхні грудної клітки, на чолі справа, в міжнадбрівній ділянці і верхній повіці правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; (т.1, а.с. 149);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 716/2010-ім від 03.12.2010 року, згідно з яким при дослідженні футболки, куртки, штанів, трусів, пари кросівок, вилучених у потерпілого ОСОБА_7, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_7; (т.1, а.с. 213-219);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 714/2010-ім від 22.11.2010 року, згідно з яким при дослідженні куртки та джинсових штанів, вилучених в обвинуваченого ОСОБА_6, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3; (т.1, а.с. 224-235);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 715/2010-ім від 25.11.2010 року, згідно з яким при дослідженні кросівок, вилучених у свідка ОСОБА_9, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3; (т.1, а.с. 240-247);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 717/2010-ім від 02.12.2010 року, згідно з яким при дослідженні куртки, джинсових штанів з ременем, трусів, парк кросівок, вилучених у потерпілого ОСОБА_3, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3; (т.1, а.с. 252-260);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 720/2010-ім від 18.11.2010 року, згідно з яким при дослідженні двох ватних тампонів зі змивами з китиць рук трупа ОСОБА_7 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3;

(т.2, а.с. 4-9);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 721/2010-ім від 18.11.2010 року, згідно з яким при дослідженні двох марлевих тампонів зі змивами речовини бурого кольору, вилучених з місця події з асфальтного покриття, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3; (т.2, а.с. 30-35);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 722/2010-ім від 26.11.2010 року, згідно з яким при дослідженні зіскобів речовини бурого кольору, вилучених з місця події з асфальтного покриття, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3; (т.2, а.с. 40-46);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 399/2010-ц від 23.11.2010 року, згідно з яким при дослідженні розкладного ножа, вилученого з місця події, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3; (т.2, а.с. 65-70);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 401/2010-ц від 25.11.2010 року, згідно з яким при дослідженні піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок з обох рук трупа ОСОБА_7 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3 за рахунок їх змішування; (т.2, а.с. 75-80);

- висновком медико-криміналістичної експертизи № 300/2010-мк від 30.11.2010 року, згідно з яким при дослідженні одягу, двох клаптів шкіри від трупа ОСОБА_7 та ножа було виявлено: дві колото-різані рани на клаптях шкіри з грудної клітки, два колото-різаних пошкодження на куртці, два колото-різані пошкодження на футболці та розрив тканини на лівому рукаві куртки. Колото-різані пошкодження на одязі та клаптях шкіри ОСОБА_7 утворились від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, який мав одне гостре лезо, гостре вістря та П-подібний обух з чітко вираженими ребрами та утворились від дії клинка ножа, представленого на експертизу. Пошкодження на лівому рукаві куртки є розривом і утворилось внаслідок перерозтягування тканини. Колото-різані пошкодження на одязі за характером, кількістю та локалізацією відповідають пошкодженням на тілі трупа ОСОБА_7; (т.2, а.с. 85-93);

- висновком медико-криміналістичної експертизи № 299/2010-мк від 01.12.2010 року, згідно з яким при дослідженні одягу потерпілого ОСОБА_3 та ножа було виявлено: сім колото-різаних та два різані пошкодження на куртці, одне колото-різане пошкодження на штанах та одне колото-різане пошкодження на трусах. Колото-різані пошкодження утворились від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне гостре лезо, гостре вістря та П-подібний обух з чітко вираженими ребрами і утворились від дії клинка ножа, представленого на експертизу. Колото-різані пошкодження на одязі за характером, кількістю та локалізацією відповідають колото-різаним ранам на тілі ОСОБА_3, окрім рани на передній черевній стінці посередині, це може пояснюватись тим, що куртка в момент спричинення пошкодження була розщібнута; (т.2, а.с. 98-106);

- висновком експертизи холодної зброї № 1002 від 28.12.2010 року, згідно з яким при дослідженні розкладного ножа, вилученого з місця події, встановлено, що розкладний ніж виготовлений заводським способом та відноситься до складних туристичних ножів господарсько-побутового призначення і холодною зброєю не являється; (т.2, а.с. 125-127);

- протоколом огляду речових доказів від 04.01.2011 року, відповідно до якого оглянуто розкладний ніж; конверт, в якому знаходяться зіскоби з речовиною бурого кольору; конверт, в якому знаходяться змиви з речовиною бурого кольору; куртку спортивну чорного кольору з візерунками; футболку чорного кольору; штани чорного кольору; труси бежевого кольору з малюнком чорного кольору; пару шкарпеток чорного кольору з білими візерунками; пару шкіряних кросівок білого кольору; куртку чорного кольору з капюшоном; штани світло-сірого кольору; труси синього кольору в квадратики; пару шкарпеток чорного кольору; пару кросівок чорно-білого кольору; куртку темно-синього кольору; штани джинсові світло-синього кольору; футболку червоного кольору з чорними вставками; пару кросівок чорного кольору; кофту темно-синього кольору; штани джинсові синього кольору; ремінь шкіряний чорного кольору; шапку темно-сірого кольору; пару шкарпеток сірого кольору; куртку з капюшоном чорного кольору; пару кросівок, виготовлені зі шкіри чорного та жовтого кольорів; конверт із зрізами нігтьових пластинок з обох китиць руки ОСОБА_6; конверт із зрізами нігтьових пластинок з обох китиць руки ОСОБА_9; конверт із змивами з обох китиць руки ОСОБА_6; конверт із змивами з обох китиць руки ОСОБА_9; цифровий носій - компакт диск диск DVD+R 47 GB 8х із відеозаписами спостереження; (т.2, а.с. 166-172).

З оглянутого в судовому засіданні запису відеоспостереження біля магазину «Ромашка», що в м. Дрогобичі по вул. Війтівська Гора, 85, вбачається, що 21 жовтня 2010 р. біля 22.15 год. ОСОБА_6 поводив себе спокійно, а ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 поводили себе неспокійно, а коли вийшла ОСОБА_8, то підійшла до ОСОБА_6 і жодного конфлікту чи непорозумінь між ними не було, вони обидвоє спокійно пішли від магазину. А троє хлопців ОСОБА_19, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 пішли за ними. Самої бійки видно не було, однак було зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_3 повернувся до магазину « Ромашка» ідучи при цьому повільним кроком.

Крім цього з дослідженого по справі письмового висновку стаціонарної комплексної судово психолого психіатричної експертизи № 291 від 08.12.2010 року ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним. В період інкримінованих дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму у ОСОБА_6 не виявлено. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_6 під час інкримінованих йому дій, перебував у стані фізіологічного афекту, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність.

Постановою прокурора від 12.12.2013 року дії підсудного ОСОБА_6 були перекваліфіковані з ч.1 ст. 115 КК України , як умисне вбиство ОСОБА_19, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині на ст. 116 КК України умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання та з ч.2 ст. 15 - п.13, ч.2 ст. 115 КК України, як замах на умисне вбивство ОСОБА_3, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство на ст. 123 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне в стані сильного душевного хвилювання. Разом з тим потерпілі ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_20 висловили позицію про підтримання ними обвинувачення у раніше пред»явленому обсязі .

Однак суд не може погодитись з думкою потерпілих з таких підстав.

Даючи оцінку зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що ініціатором вказаного конфлікту був не ОСОБА_6, а ОСОБА_7, який першим наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_6, після чого в конфлікт втрутились ОСОБА_3 та ОСОБА_9, які теж стали наносити удари ОСОБА_6, від яких він впав. Дані обставини, крім показань самого ОСОБА_6, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_8, даними в ході досудового слідства, так і судового слідства, поясненнями свідка ОСОБА_9, які він давав саме на досудовому слідстві, зокрема, що ОСОБА_7 били, удари наносили хаотично, однак він не пригадує чи наносив удари саме він, оскільки суд приходить до переконання , що саме ці їхні пояснення є правдивими та відповідають обставинам справи та перевіриними в суді доказами по справі так як такі покази вони давали неодноразово і підтвердились у ході проведених з ними слідчих дій.

Їх видумки, нібито покази на досудовому слідстві давали під психологічним і фізичним тиском працівників міліції , які чинили на них тиск спростовано висновком службової перевірки за повідомленням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку ст. 97 КПК України по факту можливих неправомірних дій зі строни працівників ОСОБА_13 ГУМВС України у Львівській області, відповідно до якого фактів перевищення влади або службових повноважень зі сторони працівників ОСОБА_13 ГУМВС України у Львівській області свого документального пілвтредження не знайшли, порушень законності та вимог чинного законодавства України в діях працівників міліції не встановлено та вони підтверджуються висновками судово-медичних експертиз, відповідно з якими у ОСОБА_6 виявлено множинні тілесні ушкодження, які розташовані на правій щоці, правій вушній раковині, правій передвушній ділянці, лівій щоці, на шиї зліва, зовнішній поверхні грудної клітки, на чолі справа, в міжнадбрівній ділянці і верхній повіці правого ока, що свідчить про нанесення множинних ударів.

Однак під час вчинення інкримінованих дій, ОСОБА_6 перебував у стані фізіологічного афекту. У ОСОБА_6 у відповідь на агресивні дії зі сторони потерпілих відбувся бурхливий афектний спалах різних емоцій: страху, відчаю, безпорадності, люті, образи, гніву, який перебігав по механізму фізіолічного афекту із змінами психічної діяльності у вигляді фрагментарності сприйняття ( не пам»ятає, що наносив удари, коли піднявся з асфальту, не відчував силу ударів, не відчув, що влучив ножем в когось) із короткотривалим звуженням свідомості на психотравмуючих об»єктах, різким зниженням інтелектуального і вольового контролю поведінки з порушенням здатності до прогнозу своїх можливих дій. Ситуацію конфлікту , який відбувся 21.10.2010 року ОСОБА_6 сприймав як загрозливу та образливу не тільки по відношенню до себе, а також по відношенню до своєї дівчини ( . Том 2 а.с. 114-118)

А відповідно до ст. 115 КК України при відмежуванні умисного вбивства від умисного тяжкого тілесного ушкодження заподіяне у стані сильного душевного хвилювання слід приймати до уваги суб'єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а саме, коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний, хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.

Питання про умисел слід вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, а саме спосіб, знаряддя злочину, кількість, локалізація, характер поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. При умисному вбистві настання смерті охоплюється умислом винного.

Замах на злочин має місце тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний наслідок (смерть) не настав з причин, незалежних від волі винного. Замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий факт не встановлений, замах на вбивство відсутній, а вчинене належить кваліфікувати за наслідками, що настали.

Розглядом справи встановлено, що підсудний наносив потерпілим удари ножем в ході бійки хаотично, він не думав і не мав на меті когось вбити, будь-яких погроз, які б свідчили про намір підсудного позбавити життя потерпілого саме ОСОБА_19, чи намір позбавити життя потерпілого ОСОБА_3 не висловлювалось. Головне у нього на меті було вийти з даної ситуаціїї.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи» потрібно мати на увазі, що суб'єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого.

Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід підносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

Враховуючи викладене, умисел підсудного на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_19 та умисел на замах на вбивство потерпілого ОСОБА_3 , відсутній.

Крім цього, суд приходить до висновку, що удари підсудним потерпілим були нанесені умисно, однак умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров'ю. Наносячи удари підсудний перебував в стані сильного душевного хвилювання та захищався від нападу потерпілих і не міг бачити того, що наносить удар в життєво-важливий орган, що підтверджує відсутність умислу на вбивство.

Афект, в стані якого скоюється даний злочин, безпосередньо зв'язується з певною неправомірною або аморальною поведінкою потерпілого: насильством, знущанням або тяжкою образою або іншими протиправними або аморальними діями (бездіяльністю), а також тривалою психотравмуючою ситуацією, яка виникає у зв'язку з систематичною протиправною або аморальною поведінкою потерпілого. Такі дії (бездіяльність) повинні бути здійснені особою, на життя якого робить замах злочинець, саме такі дії (бездіяльність) потерпілого є необхідною обов'язковою умовою виникнення афекту винного в даному злочині.

У силу раптовості, інтенсивності афекту винний може і не усвідомлювати повністю своїх дій, не осмислити до кінця, який шкоду життю і здоров'ю потерпілого він бажає заподіяти. Але про те, що він все-таки усвідомлює суспільну небезпеку свого діяння, свідчать його дії перед вчиненням злочину (хапає пляшку, камінь, ціпок, сокира, ніж, рушницю), а тому він не може передбачити настання тяжких наслідків і не бажати цих наслідків, хоча і не представляє чітко ступінь їх тяжкості.

Афект "кумулятивний" або "акумулятивний". Акумуляція афекту - це процес тривалого накопичення незначних за силою негативних емоцій з подальшою розрядкою у вигляді бурхливого і мало керованого афектованого вибуху, що наступає без видимих ??причин.

У відповідності до висновку стаціонарної комплексної судово-психіатрично-психологічно-наркологічної експертизи та поясненнь самого судового експерта писхолога ОСОБА_16, ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним. В період інкримінованих дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму у ОСОБА_6 не виявлено. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Однак ОСОБА_6 під час інкримінованих йому дій, перебував у стані фізіологічного афекту, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність.

Фізіологічний афект виникає у відповідь на агресивні дії та проявляється в тому, що особа забуває окремі деталі вчиненого, зникає контроль над своїми діями, стан фізіологічного афекту виникає раптово. Немає можливості щоб обдумати дії і виникає субєктивне бажання діяти моментально, тобто плану ніякого немає. Під впливом переживань відчуває багато емоцій в той момент. Ефект це сукупність емоцій. Підсудний є психічно здоровою людиною, але в момент вчинення злочину в нього знизилась здатність до контролю, свідомість заповняється емоціями, в нього знизилась здатність керувати діями, емоції викликані зі сторони потерпілих.

Підсудний описував свій стан, що не відчував сили удару, що когось задів, у нього був хаос. Дії ОСОБА_6 були викликані тим, що потерпілі спричинили підсудному тілесні ушкодження.

Поряд з цим судовий експерт-психолог ОСОБА_16 пояснила, що стан афекту триває 1-2 хвилини, коли допомагають жертві, то це є однією із ознак пост ефективного стану. ОСОБА_6 відчував слабість, було відчуття байдужості, останній говорив про почуття байдужості, те що кричав ОСОБА_6 викликати працівників міліції то це була розгубленість. Також експерт пояснив, що підсудний діяв хаотично, він не думав і не мав на меті когось бити. Головне в нього було на меті вийти з цієї ситуації. Цей стан в підсудного почався з першого удару і закінчився, коли підсудний побачив, що потерпілий впав, він тоді зрозумів, що щось накоїв.

Даний висновок та пояснення судового експерта писхолога ОСОБА_16 аргументовані з наукової точки зору і суд приймає його до уваги, як належний доказ.

Суд бере до уваги і пояснення самого підсудного ОСОБА_6, дані ним як під час досудового слідства так і судового слідства, оскільки ці пояснення відповідають обставинам справи та перевіриними в суді доказами по справі так як такі пояснення він давав неодноразово і послідовно.

Таким чином, вчинені підсудним злочини, слід кваліфікувати за наслідками, що настали, а саме вчинення в стані сильного душевного хвилювання, що рапотво виникло внаслідок протизаконного насильства,тяжкої брази з боку потрепілого ОСОБА_19, тобто злочину передбааченого ст. 116 КК України та за заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, заподіяне у стані сильного душевного хвилювання, що раптово винкло внаслідок протизаконного насильства, тяжкої образи з боку потерпілого ОСОБА_3, тобто злочину передбаченого ст. 123 КК України

Наведені вище докази винності підсудного у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання підсудному суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування ,тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов»язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.

Підсудний щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого просить вибачення у потерпілих та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки і дані про особу винного, який є особою молодого віку, раніше не притягувався

до кримінальної відповідальності, його щире каяття, та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, обмежившись перебуванням його під вартою, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З речовими доказами по справі необхідно поступити у відповідності зі ст. 81 КПК України та стягнути з підсудного судові витрати за проведення експертиз на користь експертної установи.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК 1960 р., суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 116, 123 КК України та призначити йому покарання :

- по ст. 116 КК України три роки два місяці дев»ять днів позбавлення волі;

- по ст. 123 КК України два роки позбавлення волі

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання три роки два місяці 9 дев»ять днів позбавлення волі.

Термін покарання ОСОБА_6 рахувати із 22.10.2010 р., тобто із часу його затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 змінити із взяття під варту на підписку з постійного місця проживання та звільнити його з під варти із залу суду 31.12.2013 року.

В строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його перебування під вартою по цій справі з 22.10. 2010 року по 31.12.2013 року

Стягнути із ОСОБА_6 в користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області ( МФО 825014 р/рахунок № 0808 банк ГУДК у Львівській області призначення платежу «за експертизу № 5/1002 від 28.12.2010 р.») вартість проведеної судово-балістичної експертизи в сумі 309 грн. 60 коп.

Речові докази по справі, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ОСОБА_13 ГУМВСУ у Л/О - куртку спортивну чорного кольору з візерунками, футболку чорного кольору, штани чорного кольору, труси бежевого кольору з малюнком чорного кольору, пару шкарпеток чорного кольору з білими візерунками, пару шкіряних кросівок білого кольору повернути представнику потерпілого ОСОБА_12; куртку чорного кольору з капюшоном, штани світло-сірого кольору, труси синього кольору в квадратики, пару шкарпеток чорного кольору, пару кросівок чорно-білого кольору повернути потерпілому ОСОБА_3; куртку темно-синього кольору, штани джинсові світло-синього кольору, футболку червоного кольору з чорними вставками, пару кросівок чорного кольору повернути засудженому ОСОБА_6; кофту темно-синього кольору, штани джинсові синього кольору, ремінь шкіряний чорного кольору, шапку темно-сірого кольору, пару шкарпеток сірого кольору, куртку з капюшоном чорного кольору, пару кросівок, виготовлені зі шкіри чорного та жовтого кольорів повернути свідку ОСОБА_9; розкладний ніж, конверт, в якому знаходяться зіскоби з речовиною бурого кольору, конверт, в якому знаходяться змиви з речовиною бурого кольору, конверт із зрізами нігтьових пластинок з обох китиць руки ОСОБА_6, конверт із зрізами нігтьових пластинок з обох китиць руки ОСОБА_9, конверт із змивами з обох китиць руки ОСОБА_6, конверт із змивами з обох китиць руки ОСОБА_9 знищити; цифровий носій - компакт диск DVD+R 47 GB 8х із відеозаписами спостереження залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської обл. на протязі 15 діб з часу його оголошення, а засудженим ОСОБА_6 протягом такого ж строку із часу вручення йому копії вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуюча суддя : Гарасимків Л.І.

Суддя Крамар О.В.

Суддя Медведик Л.О.