Справа № 603/419/15-к
Провадження № 1-кп/603/45/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" вересня 2015 р. м.монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

захисника : ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 08.05.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України освіта середня, не одруженого, раніше судимого 07.10.2009 р. Івано-Франківським міським судом за ч.3 ст. 185 КК, ст. 395, до позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений 17.06.2011 р. по відбуттю строку покарання,
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, в тому числі і за умисні корисливі злочини, маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став, а повторно скоїв умисні корисливі злочини.
03 квітня 2015 року близько 06:00 год. у ОСОБА_5 , під час перебування у приміщенні житлового будинку ОСОБА_6 , що в с.Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме оприскувача рослин.
Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежним йому оприскувачем рослин та в подальшому використовувати його для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 , розташованого в с.Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, переконавшись, що власник житлового будинку спить, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу, викрав оприскувач рослин, який знаходився в одній з кімнат даного житлового будинку та помістивши його у мішок, вийшов з домогосподарства ОСОБА_6 .
Вартість оприскувача рослин станом на час вчинення крадіжки становила 270 (двісті сімдесят) грн.
Окрім того, 10 квітня 2015 року близько 06:00 год. у ОСОБА_5 , під час перебування на території господарства ОСОБА_6 , що в с.Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна однофазного електричного двигуна до відцентрованого (центробіжного) водяного насоса.
Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 , діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежним йому однофазним електричним двигуном до відцентрованого (центробіжного) водяного насоса та в подальшому використовувати його для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, шляхом вільного доступу зайшовши в гараж, який знаходиться на території домогосподарства ОСОБА_6 , відкрутив з дошки за допомогою ключа, однофазний електричний двигун до відцентрованого (центробіжного) водяного насосу, який знаходилася у дальному лівому куті гаража, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, взявши в руки однофазний електричний двигун до відцентрованого (центробіжного) водяного насосу, вийшов з домогосподарства ОСОБА_6 та попрямував вулицею в сторону свого житлового будинку. Йшовши вулицею с.Устя-Зелене з вищевказаним електричним двигуном ОСОБА_5 обернувся і побачив ОСОБА_6 , внаслідок чого впустив з рук неналежне йому майно та пішов далі. Тобто ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі.
Вартість електричного двигуна до відцентрованого водяного насоса станом на час вчинення крадіжки становила 1000 (одна тисяча) грн.
Окрім того, 16 квітня 2015 року близько 12:00 год. у ОСОБА_5 , під час перебування на території господарства ОСОБА_6 , що в с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна трьохфазного електричного двигуна.
Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 , діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежним йому трьохфазним електричним двигуном та в подальшому використовувати його для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, шляхом вільного доступу зайшовши під навіс, який знаходиться за приміщенням гаражу на території домогосподарства ОСОБА_6 , відкрутив від зерноочисної віялки трьохфазний електричний двигун, за допомогою ключа, якого знайшов неподалік, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, взявши в руки трьохфазний електричний двигун, намагався покинути домогосподарство ОСОБА_6 , але проходивши повз гараж зустрів ОСОБА_6 , який почав кричати на ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впустив з рук неналежне йому майно та покинув територію домогосподарства ОСОБА_6 . Тобто ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі.
Вартість трьохфазного електричного двигуна станом на час вчинення крадіжки становила 1300 (одна тисяча триста) грн.
Окрім того, 10 травня 2015 року близько 10:00 год. у ОСОБА_5 , під час перебування у приміщенні будинку ОСОБА_7 , що знаходиться в с.Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме двох металевих перекриттів кахельної пічки (блятів), металевої тачки та металевої ванни.
Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 , діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежними йому двома металевими перекриттями кахельної пічки (блятами), металевою тачкою та металевою ванною та в подальшому використовувати їх для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, шляхом вільного доступу, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, з нежитлового будинку ОСОБА_8 викрав металеву ванну та відніс її до свого господарства. Після чого повернувшись у будинок ОСОБА_8 викрав металеву тачку та відвіз її до свого домогосподарства. Потім ще раз повернувся у вказаний будинок та з приміщення кухні з пічки вирвав два металеві бляти, які в подальшому відтягнув на територію свого господарства.
Загальна вартість двох металевих блятів, металевої тачки та металевої ванни станом на час вчинення крадіжки становила 2435 (дві тисячі чотириста тридцять п`ять) грн.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.2ст.15 ч.2 ст.185 КК України як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно та здійснення замахів на вчинення крадіжки, проте з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, необхідних для доведення злочинів до кінця.
30 червня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000084 від 08.05.2015 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 КК України і зобов`язався відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 невідшкодовану шкоду в сумі 270 грн. протягом одного місяця після затвердження угоди судом.

Сторони угоди дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців та покласти обов`язки, передбачені п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

30 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000084 від 08.05.2015 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і зобов`язався публічно вибачитись перед потерпілою ОСОБА_8 протягом одного місяця після затвердження угоди судом.

Сторони угоди дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців та покласти обов`язки, передбачені п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він підтримує укладені між ним та потерпілими угоди про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згідний, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судовому засіданні просили затвердити угоди про примирення, укладені 30.06.2015 року між ними та обвинуваченим, та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даних угод дотримані вимоги КПК та КК України, просить угоди затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угод про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, які згідно ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України. При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

В судовому засіданні з`ясовано, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Умови угод не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно (скоїв крадіжки), вчинене повторно та здійснив замахи на вчинення крадіжки, проте з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, необхідних для доведення злочинів до кінця, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за якими належить призначити узгоджену сторонами угод про примирення міру покарання.
Речові докази : електродвигун до центробіжного насосу, трьохфазний електродвигун повернути потерпілому ОСОБА_6 , металеву тачку, металеву ванну, 2 плити пічні (бляти) повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 червня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 08.05.2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 червня 2015 року покарання:

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України 1(один) рік 6(шість) місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України 2(два) роки позбавлення волі.
В силу ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік 6(шість) місяців.

На підставі п.2, 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 08.05.2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 червня 2015 року покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік 6(шість) місяців.

На підставі п.2, 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, узгоджених в угоді про примирення від 30 червня 2015 року, укладеній між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , та в угоді про примирення від 30 червня 2015 року, укладеній між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 08.05.2015 року, призначити остаточне покарання у вигляді 2(двох) років 6(шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік 6(шість) місяців.

На підставі п.2, 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : електродвигун до центробіжного насосу, трьохфазний електродвигун повернути потерпілому ОСОБА_6 , металеву тачку, металеву ванну, 2 плити пічні (бляти) повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1