Справа № 204/3318/2012
Провадження №11/772/821/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого-судді: Ковальської І.А.,

суддів: Зайцева В.А., Слободяна К.Б.,

засудженого ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

розглянула 30 жовтня 2013 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2013 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працюючий електрозварником ручного зварювання Гайсинського районного управління газового господарства, не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до 6 місяців виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми заробітку.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 000 грн. моральної шкоди та 3 000 грн. витрат на правову допомогу.

Судом першої інстанції ОСОБА_2 засуджено за скоєння злочину при наступних обставинах.

06.05.2012 року приблизно о 14 год. в с. Крутогорб в господарстві по вул. Радянській, 11 ОСОБА_2 на ґрунті тривалих неприязних відносин навмисно наніс ОСОБА_3 удар по обличчю тарілкою, яка розбилася, а також наніс один удар кулаком по обличчю, чим заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя у виді ран в ділянці верхньої губи та нижньої щелепи справа та легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоровя у виді синця в ділянці верхньої повіки правого ока, саден в ділянці спинки носа та правої щоки, синців в ділянці верхньої губи та нижньої щелепи справа, синців на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, крововиливу на нігтьовій фаланзі 3-го пальця лівої кисті, а також завдав моральних страждань у виді фізичного болю, триваючих дотепер негативних переживань у виді страху, приниження, образи, погіршення стану здоровя й у цілому рівня та якості життя.

Не погоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_2 подав апеляцію з доповненнями та змінами, в якій просить скасувати вирок, справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вважає вирок незаконним та однобічним. Вказує, що на момент вчинення злочину перебував в стані сильного душевного хвилювання.

Заслухавши доповідача, прохання засудженого ОСОБА_2 задовольнити апеляцію, думку потерпілої ОСОБА_3, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляцію безпідставною, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню.

Вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції згідно з вимогами ст. 365 КПК України.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини засудженого ОСОБА_2, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, які викладені у вироку, та яким суд дав належну оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, сам засуджений ОСОБА_2 частково визнав свою вину та вказав яким саме чином він спричинив тілесні ушкодження потерпілій. При цьому вказав, що удар тарілкою по обличчі потерпілій наніс, перебуваючи в стані хвилювання, оскільки вона його принижувала.

Крім часткового визнання ОСОБА_2 своєї вини, судом досліджено та обґрунтовано покладено в основу вироку покази потерпілої ОСОБА_3, яка детально розповіла про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4, вказавши що останній взяв зі столу тарілку, вдарив її по обличчю, потім вдарив ще кулаком по обличчю.

Інші очевидці події, які перебували в кімнаті, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також в повному обсязі підтвердили факт нанесення ОСОБА_2 ударів по обличчю ОСОБА_3, перший раз тарілкою, а потім кулаком.

Крім того судом 1-ї інстанції ретельно перевірено висновок експерта № 106 від 18.06.2013 року та постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.05.2012 року.

Доводи засудженого, що злочин вчинено у стані сильного душевного хвилювання, спровокованого неправомірною поведінкою потерпілої ОСОБА_3, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Під сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) розуміється раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого, що протікає швидко і бурхливо, та певною мірою знижує здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Тобто, стан афекту повинен виникнути раптово, не очікувано. Афект виникає як безпосередня реакція на відповідну подію: між подією і виникненням стану афекту не повинно бути тривалого проміжку часу.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 почув образу від потерпілої ОСОБА_3 за кілька років, які передували події злочину, що підтверджується показаннями як самого засудженого так і потерпілої та свідків. Як показує сам засуджений він спочатку вийшов з кімнати де проходив поминальний обід, а коли повернувся почув сміх, який розцінив як насміхання в свою адресу, після чого вдарив потерпілу, при цьому не конкретизував в чому полягає приниження його честі.

Викладене свідчить, що ситуація, яка виникла, не була раптовою для засудженого, а лише вказує про цілеспрямованість дій ОСОБА_2 на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень з помсти за приниження, завдане йому потерпілою не безпосередньо перед нанесенням удару потерпілій, а за кілька років до того.

Твердження засудженого з приводу того, що судом першої інстанції не вірно оцінені показання свідків є надуманими та висновків суду щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не спростовують.

Також необґрунтовані доводи засудженого щодо безпідставного стягнення з нього витрат на правову допомогу та моральної шкоди на користь потерпілої. Судом належним чином мотивовано рішення в цій частині.

Дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК України судом кваліфіковані вірно.

Призначаючи винному покарання, суд 1-ї інстанції врахував відсутність обтяжуючих та помякшуючих обставин, позитивну характеристику, відсутність судимостей, наявність на утриманні малолітньої дитини, невелику тяжкість скоєного злочину та призначив йому покарання, передбачене санкцією статті, яке колегія суддів вважає справедливим.

Таким чином, підстав для скасування вироку та закриття справи, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року), п. 11 «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2013 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Судді: (підписи)

Згідно оригіналу.

Суддя: