МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/959/15-к
Провадження № 1-кп-480/137/15
УХВАЛА
13 жовтня 2015 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника ОСОБА_5 ,
провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,
встановив:
13.05.2015 з прокуратури Миколаївського району Миколаївської області до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000255 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, із затвердженим обвинувальним актом.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подала суду письмове клопотання від 22.09.2015, погоджене з обвинуваченим ОСОБА_4 , про здійснення судового виклику до суду для допиту: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Прокурор заперечував проти заявленого захисником та обвинуваченим клопотання, оскільки вказані особи не були допитані в якості свідків під час досудового розслідування.
Також, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав суду клопотання від 22.09.2015, у якому посилаючись на фальсифікації документів під час досудового розслідування, вважав, що відповідне розслідування і судовий розгляд є необхідною умовою (з дотриманням відповідних процедурних вимог) дослідження і винесення відповідних рішень перед тим, як призначити справу до судового розгляду.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 уточнив, що дане клопотання фактично є скаргою на фальсифікації документів під час досудового розслідування.
Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.
Прокурор проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що по суті це є заявою про злочин.
Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням від 12.10.2015 про виклик до суду для допиту в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також про витребування із кримінального провадження № 0000310 від 24.03.2015 висновку судової почеркознавчої експертизи і супровідних документів № 408 від 10.04.2015. Обґрунтовуючи вказане клопотання, обвинувачений ОСОБА_4 посилається на те, що документи, які він просить витребувати, а також показання зазначених осіб, як свідків, можуть бути доказами фальсифікації кримінального провадження щодо нього працівниками міліції.
Захисник підтримав вказане клопотання обвинуваченого.
Прокурор заперечує проти заявленого обвинуваченим клопотання, вважає, що це є доказами у іншому кримінальному провадженні, які не підлягають дослідженню в межах даного кримінального провадження, а також посилається на те, що раніше за заявою ОСОБА_4 за фактом умисної фальсифікації протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 14.02.2015 співробітниками Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і постановою від 15.09.2015 кримінальне провадження № 0000256, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2015, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що необхідною умовою (з дотриманням відповідних процедурних вимог) для призначення кримінального провадження до судового розгляду є розслідування і судовий розгляд, дослідження і винесення судового рішення щодо фактів фальсифікацій документів на досудовому розслідуванні даного кримінального провадження, викладених у його клопотанні.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб для допиту.
Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 від 22.09.2015, погоджене з обвинуваченим ОСОБА_4 , про здійснення судового виклику певних осіб для допиту, суд вважає його обґрунтованим, і таким що підлягає задоволенню.
Згідно з положеннями ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, виходячи з наведених норм КПК України, предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу, можуть бути саме процесуальні рішення, дії чи бездіяльність прокурора та слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вважаючи подане клопотання скаргою щодо фальсифікації матеріалів під час досудового розслідування, обвинувачений не зазначає, які саме процесуальні рішення, дії чи бездіяльність ним оскаржуються.
Відповідно до положень ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти, як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
У статті 94 КПК України вказано, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з положенням частин першої - четвертої статті 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду. Свідок, експерт зобов`язані давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Отже, оцінку показань свідків суд дає під час ухвалення судового рішення у нарадчій кімнаті та лише тих показань, які суд сприймав особисто під час судового розгляду кримінального провадження. Протоколи допиту свідків допит яких проводився під час досудового розслідування, для суду немає жодного доказового значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 КПК України якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.
Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження при дослідженні документів, у разі якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, має право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або звернутися з клопотанням про призначення відповідної експертизи цього документа.
При цьому, якщо обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що вчинено злочин, а саме службове підроблення, то він має право звернутися до правоохоронних органів із відповідною заявою.
За таких обставин клопотання ОСОБА_4 від 22.09.2015 є необґрунтованим, і таким що не підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Як зазначає обвинувачений у клопотанні від 12.10.2015 виклик певних осіб до суду для допиту, а також витребування документів, необхідно для підтвердження фальсифікацій документів на стадії досудового розслідування даного кримінального провадженні, що не є предметом доказування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.
За таких обставин клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про виклик до суду певних осіб для допиту та витребування певних документів від 12.10.2015 є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надійшло. Підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а також підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового розслідування не вбачається. Кримінальне провадження підсудне Миколаївському районному суду Миколаївської області. Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу не надійшло.
Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості, належить проводити відкрито. Обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України судом не встановлені.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є таким: прокурор, обвинувачений, захисник, свідки.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 від 22.09.2015, погоджене з обвинуваченим ОСОБА_4 задовольнити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від 22.09.2015 відмовити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від 12.10.2015 відмовити.
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 жовтня 2015 року на 15 годину 00 хвилин у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, свідків обвинувачення: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; свідків захисту: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

13.10.2015