Справа №: 398/2219/15-к
ВИРОК
Іменем України
"16" жовтня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії кримінальне провадження № 0000761 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, інваліда ІІІ групи, який не працює, проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_11 в м. Олександрії Кіровоградської області заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_9 за таких обставин.

11 березня 2015 року у вечірній час ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в квартирі АДРЕСА_3 . Близько 21 год. 10 хв. між ОСОБА_11 і його пасинком неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на побутовому ґрунті виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_9 кухонним ножем умисно наніс ОСОБА_11 удар в голову, заподіявши легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_11 складним ножем умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 у нижню частину тулуба чотири удари, заподіявши чотири колото-різаних рани, серед яких відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 149 від 04 квітня 2015 року рани у лівій клубковій ділянці та по задньопаховій лінії відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, а рани під реберною дугою зліва та у одинадцятому міжребер`ї зліва проникають у черевну та грудну порожнини з пошкодженням очеревини, діафрагми, тонкої кишки та лівої легені і кваліфікуються як тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості.

В цей час співмешканка обвинуваченого ОСОБА_12 втрутилась у подію і вихопила ніж з руки у ОСОБА_11 , який після цього припинив активні дії і вжив заходів для надання потерпілому ОСОБА_9 своєчасної медичної допомоги.

Своїми діями ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11 винним себе визнав частково і пояснив, що тривалий час проживає із співмешканкою ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_3 . Із її неповнолітнім сином ОСОБА_13 у нього склалися конфліктні стосунки, оскільки останній часто з`являвся в нетверезому стані і висловлювався проти його сумісного проживання в квартирі ОСОБА_12 11 березня 2015 року він випив 100-200 грам коньяку і у вечірній час знаходився в квартирі разом з ОСОБА_12 , відпочивав у спальній кімнаті. Приблизно о 21 год. 00 хв. прийшов ОСОБА_14 , зайшов до нього в спальню і затіяв сварку, а потім бійку, а коли він дав йому відсіч, ОСОБА_9 пішов на кухню і взяв ніж та висловив погрози його зарізати. Він у відповідь також взяв складний ніж, розклав його і підійшов в кухню до ОСОБА_9 . В кухні ОСОБА_9 ножем вдарив його в голову, від больового шоку він у відповідь наніс чотири удари ножем в живіт ОСОБА_9 . В цей час між ними втрутилась ОСОБА_12 , якій він віддав ніж. Коли ОСОБА_9 упав на підлогу, він припинив свої дії і негайно викликав «швидку медичну допомогу» і міліцію. Наміру позбавляти життя ОСОБА_9 в нього не було, в скоєному щиро кається.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному нанесенні потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень доведена і підтверджується такими даними.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив суду, що 11 березня 2015 року він близько 21 год. 00 хв. прийшов до матері ОСОБА_12 , яка дивилася в цей час телевізор, і попросив сім гривень на свої потреби. Перед цим він випив 0,5 літра пива. Про це прохання почув ОСОБА_11 , який знаходився в спальні і нецензурно образив його, потім піднявся і пішов на нього, він відходив, але ОСОБА_11 ударив його в підборіддя. Він також у відповідь наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_11 складним ножем, який тримав у руці, двічі наніс удар в живіт. Він, ОСОБА_9 , вдруге наніс удар ОСОБА_11 в голову і побіг на кухню, де взяв в руки кухонний ніж. За ним в кухню зайшов ОСОБА_11 з ножем і сказав, що буде його вбивати. Захищаючись, він почав розмахувати ножем і зачепив ножем обличчя ОСОБА_11 , який в цей час ще раз двічі наніс йому удари ножем в живіт. Він упав і почав втрачати свідомість. Лежачи на підлозі, бачив, як його мама вихопила ніж з рук ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що 11 березня 2015 року вона отримала аліменти на свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 в розмірі 385 грн. 85 коп. і всі гроші в цей день віддала ОСОБА_9 . У вечірній час в межах 21-00 22-00 год. ОСОБА_9 знову прийшов до неї в квартиру і почав просити грошей. Вона відмовила, що викликало його обурення і нецензурну образу на її адресу. ОСОБА_9 вимагав, щоб вона пішла до сусідів і позичила для нього гроші. Потім між ОСОБА_9 і її співмешканцем ОСОБА_11 ,який перебував в спальній кімнаті, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 рукою наніс удар ОСОБА_11 , який у відповідь вдарив ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_9 розвернувся і пішов в кухню, а ОСОБА_11 за ним. Ножа у ОСОБА_11 вона не бачила. Вона також зайшла в кухню і побачила, як ОСОБА_9 рукою ударив в голову ОСОБА_11 , але ножа у ОСОБА_9 вона не бачила. В цей час в руці у ОСОБА_11 вона помітила ніж, який своєю рукою схопила за лезо і відібрала, при цьому поранила руку, ОСОБА_9 при цьому ще стояв. Як наносив ОСОБА_11 ножем удари ОСОБА_9 вона не бачила. Але у ОСОБА_11 з голови була кровотеча і він відразу пішов до телефону, який знаходився на тумбі в прихожій, щоб викликати «швидку допомогу» і міліцію.

Із протоколу огляду місця події від 11 березня 2015 року убачається, що в коридорі квартири АДРЕСА_3 на дерев`яній тумбі, на якій знаходиться телефон, виявлені плями бурого кольору у виді крапель. Аналогічні плями виявлені на підлозі коридору, а також в кухні. При огляді кухонної кімнати були виявлені і вилучені два ножі складний і кухонний зі слідами нашарувань бурого кольору.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 149 від 04 квітня 2015 року на тілі ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді чотирьох колото-різаних ран, які розташовані на 2 см нижче реберної дуги зліва; по передньопахвовій лінії зліва на рівні одинадцятого міжребер`я; у лівій клубовій ділянці; по задньопахвовій лінії зліва на 0,6 см вище ості клубової кістки. Рани, які розташовані в одинадцятому міжребер`ї зліва та під реберною дугою зліва проникають у черевну та грудну порожнини з пошкодженням очеревини, діафрагми, тонкої кишки, лівої легені та формуванням гемопневмоторакса і гемоперитонеума, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні як у момент заподіяння, так і у своєму клінічному перебігу. Рани у лівій клубовій ділянці та по задньопахвовій лінії зліва кваліфікуються як тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. ОСОБА_9 і особа, що спричинила тілесні ушкодження, могли перебувати у різноманітному положенні, яке б дозволяло їх заподіяння. Згідно медичної документації виявлені рани являються колото-різаними, тому вони могли бути спричинені будь-яким предметом з такими ознаками, в тому числі і ножем.

Висновком судово-медичної експертизи № 120 від 12 березня 2015 року встановлено, що на тілі у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на лобі по центру, на лобі зліва, в правій виличній ділянці, на слизовій верхньої губи справа, на третьому пальці лівої кисті, які утворились внаслідок мінімум п`яти травматичних дій предмета (предметів) з ознаками тупого твердого. В лівій лобно-скроневій ділянці рана. Дане тілесне ушкодження утворилось внаслідок однієї травматичної дії предмета (предметів) з ознаками ріжучого. У своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості із скороминучим розладом здоров`я. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, вони могли бути заподіяні і 11 березня 2015 року, окрім садна на третьому пальці лівої кисті, яке утворилось понад три доби до моменту огляду, тобто 12 березня 2015 року. Виявлені тілесні ушкодження могли бути спричинені, в тому числі різними частинами ножа. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, вони у своїй сукупності не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту.

Із висновку судово-медичного експерта № 118 від 12 березня 2015 року убачається, що на тілі ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран по долонній поверхні на третьому і четвертому пальцях та на зовнішньому ребрі правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок мінімум однієї травматичної дії предмета з ознаками ріжучого, яким міг бути і ніж, та кваліфікуються як тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості із скороминучим розладом здоров`я. Враховуючи характер ран, вони могли бути заподіяні 11 березня 2015 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи складного та кухонного ножа № 67 від 15 квітня 2015 року встановлено, що при судово-медичній експертизі змивів з клинка ножа складного та з ручки і клинка ножа кухонного знайдено кров людини, яка може належати особі або особам, в крові якої або яких містяться антигени А і В ізосерологічної системи АВО потерпілому ОСОБА_9 не виключається, також домішок крові підозрюваного ОСОБА_11 з властивим йому антигеном А - не виключається, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею.

Судово-медичною експертизою речових доказів № 275 від 23 квітня 2015 року встановлено, що в змиві з підлоги кухні, вилученому при огляді місця події 11 березня 2015 року, знайдена кров людини. При визначенні групової належності виявлено антиген А, що свідчить про походження крові від особи групи Ав. Таким чином, кров в змиві може походити від підозрюваного ОСОБА_11 . Від потерпілого ОСОБА_9 кров походити не може.

Згідно висновку судово-медичної експертизи речових доказів № 273 від 23 квітня 2015 року на сірій кофті і на чорних штанях, що належать потерпілому ОСОБА_9 , знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_9 , при цьому не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_11 .

Висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 274 від 23 квітня 2015 року встановлено, що на майці і чорних штанях, вилучених у підозрюваного ОСОБА_11 , знайдено кров людини, яка може походити від самого підозрюваного ОСОБА_11 . Від потерпілого ОСОБА_9 кров походити не може.

Згідно висновку судової експертизи № 36 від 27 квітня 2015 року при дослідженні вилучених при огляді місця події 11 березня 2015 року ножів встановлено, що довжина клинка складного ножа становить 78 мм, а клинка кухонного ножа 159 мм. Обидва ножі відносяться до ножів господарсько-побутового призначення.

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що мешкає в квартирі по сусідству з ОСОБА_12 . В березні 2015 року у вечірній час до них в квартиру зателефонувала схвильована сусідка ОСОБА_12 і криком просила про допомогу, повідомила, що її співмешканець підрізав ОСОБА_16 . Він відразу забіг в квартиру до ОСОБА_12 і побачив, що ОСОБА_14 лежав на підлозі в кухні і стогнав, сказав, що його підрізав ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_17 лікар «швидкої медичної допомоги» - пояснив суду, що коли він приїхав за викликом 11 березня 2015 року, то бачив обвинуваченого, який був весь в крові обличчя, руки. Потерпілий лежав у кухні на підлозі, перебував у свідомості, на його питання «Що сталося?» потерпілий відповів, що «порізали».

В ході слідчих експериментів обвинувачений ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_12 на місці події в квартирі АДРЕСА_3 показали і пояснили про обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_11 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає розладами особистості та поведінки органічної етіології, обумовленими перенесеною черепно-мозковою травмою з рідкими судомними пароксизмами, проте ступінь їх вираженості така, що не досягає ступеня душевного захворювання і недоумства. Обвинувачений міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У відношенні інкримінованого йому діяння ОСОБА_11 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Постановою від 27 квітня 2015 року визнані і долучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази ніж кухонний, ніж складний, речовина бурого кольору з підлоги кухні, яка знаходиться в пакеті експертної служби № 0649352, відрізки тканини з речовиною бурого кольору, які знаходяться в пакеті експертної служби № 1798588, речовину бурого кольору з підвіконня кухні, яка знаходиться в пакеті експертної служби № 0649353, речовину бурого кольору з підлоги в коридорі, яка знаходиться в пакеті експертної служби № 0649354, речовину бурого кольору з тумбочки в коридорі, яка знаходиться в пакеті експертної служби № 0649355, кофту чоловічу, чоловічі штани, чоловічу майку, пару чоловічих босоніжок, чоловічі кросівки, джинси чоловічі, труси чоловічі, джинси чоловічі, чоловічу спортивну кофту, які здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_11 кваліфіковані як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України.

Однак, на думку суду, зазначена кваліфікація є помилковою, оскільки ні в ході досудового слідства, ні судом не добуто доказів того, що ОСОБА_11 діяв з умислом на позбавлення життя ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно ч. 2 ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Для з`ясування змісту й спрямованості умислу при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року № 2).

В судовому засіданні встановлено, що раніше між обвинуваченим та потерпілим дійсно мали місце неприязні стосунки, однак, як пояснив ОСОБА_11 , умисла на вбивство ОСОБА_9 у нього не було. При нанесенні тілесних ушкоджень він використав складний ніж з короткою довжиною клинка 78 мм, на відміну від кухонного ножа, яким наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 з довжиною клинка 159 мм. Крім того, сторона обвинувачення не надала суду доказів того, з якою силою наносив удари ОСОБА_11 , що також має значення для встановлення спрямованості його умислу. Дві з чотирьох колото-різаних ран, заподіяних обвинуваченим потерпілому, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд також приймає до уваги інтенсивність і характер дій обвинуваченого в момент скоєного, коли після обміну ножовими ударами з потерпілим та заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень обвинувачений відразу вжив усіх заходів, щоб відвернути настання для потерпілого шкідливих наслідків: викликав «швидку медичну допомогу» і міліцію, де зізнався у вчиненому.

Незначні суперечності в показаннях обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_12 щодо деяких розбіжностей в деталях обставин, пов`язаних із заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , суд визнає несуттєвими.

Доводи обвинуваченого про те, що він захищався від нападу ОСОБА_9 , та доводи захисту про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_11 перевищення меж необхідної оборони в ході судового розгляду кримінального провадження не знайшло свого підтвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно-небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК України).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно-небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно-небезпечного посягання.

Судом не встановлено в діях обвинуваченого невідкладної необхідності в заподіянні шкоди ОСОБА_9 , оскільки обвинувачений при наявності у потерпілого ножа мав можливість уникнути подальшого конфлікту, натомість повернувся в кімнату, взяв складний ніж, розклав його і, підійшовши до ОСОБА_9 , наніс чотири ножових удари.

Таким чином, оцінюючи сукупність всіх обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_11 прямого умислу на вбивство ОСОБА_9 і вважає, що його дії не можуть бути кваліфіковані як незакінчений замах на вбивство, а мають ознаки умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного і обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, в скоєному щиро кається, на обліку у лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання дані негативного характеру відсутні, визнаний інвалідом третьої групи з причин загального захворювання, що в сукупності суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Суд також враховує, що скоєння обвинуваченим злочину було викликано неправомірною поведінкою самого потерпілого ОСОБА_9 , який, вимагаючи гроші в квартирі у матері ОСОБА_12 , допустив на її адресу образливі висловлювання і нецензурну лайку, що спровокувало сварку і бійку з обвинуваченим ОСОБА_11 .

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону.

Згідно ст. 1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_11 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 2 415 грн. 96 коп. підлягає задоволенню на підставі ст. 1206 ЦК України, що підтверджується відповідною медичною довідкою.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 1 105 грн. 44 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Строк відбуття покарання обчислювати з 11 березня 2015 року.

Запобіжний захід залишити утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області в дохід місцевого бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 в розмірі 2 415 грн. 96 коп.

Речові докази кофту чоловічу, чоловічі штани, чоловічі кросівки, чоловічу спортивну кофту, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області згідно квитанції № 1580, повернути потерпілому ОСОБА_9 , пару чоловічих босоніжок, двоє чоловічих джинсів, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області згідно квитанції № 1580 повернути засудженому ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_11 в прибуток держави процесуальні витрати в сумі 1 105 грн. 44 коп.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Кіровоградської області протягом 30 днів засудженим з моменту вручення копії вироку, іншими учасниками процесу з моменту проголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Суддя підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду ОСОБА_1