ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя кримінальне провадження №0005449 від 06.12.2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працює, офіційно не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В середині серпня 2015 року, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №23, по вулиці Сталеварів в м. Запоріжжі, шляхом привласнення знайденого, придбав мисливський ніж, який згідно з висновку експерта №759-ЗТ від 14.12.2015 року, відноситься до мисливської холодної зброї, виготовленої за типом мисливського ножа загального призначення для тяжких робіт саморобним способом.

З середини серпня 2015 року, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне носіння холодної зброї у вигляді мисливського ножа, усвідомлюючи, що в його користуванні знаходиться холодна зброя, на протязі чотирьох місяців незаконно носив при собі раніше вказану холодну зброю без передбаченого законом дозволу до дня його затримання.

05.12.2015 року, о 23 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку №43, по вулиці Правди в м. Запоріжжі, із долоні правової руки ОСОБА_4 співробітниками поліції в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено один мисливський ніж, який являється холодною зброєю.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, та пояснив, що приблизно 4 місяці назад він, знаходячись біля будинку № 23 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжі, знайшов мисливський ніж, та носив його для самооборони при собі до початку грудня 2015 року, поки його не зупинили робітники поліції, які при огляді виявили та вилучили у нього зазначений ніж.

22.12.2015 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0005449 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 263 КК України, призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення. При цьому, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, згідно характеристик за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Суд шляхом проведення допиту сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 носив при собі холодну зброю без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Процесуальні витрати по справі в сумі 429 гривень 66 копійок на проведення судово-трасологічної експертизи №759-ЗТ від 14.12.2015 року, необхідно віднести на рахунок держави.
Долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, майнова шкода відсутня, арешт на майно не накладався.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 грудня 2015 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0005449 від 06.12.2015 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.12.2015 року покарання за ч. 2 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з випробувальним терміном 1 (один) рік.
Згідно пунктам 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Речовий доказ: ніж мисливський, який переданий на зберігання до Орджонікідзевського відділення поліції Ленінського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1