Справа № 442/6481/15-к
Провадження № 1-кп/442/348/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , фактично проживаючої АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, розлученої, що на утриманні одна неповнолітня дитина, з середньо-спеціальною освітою, позапартійної, непрацюючої, раніше судимої 23.06.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 203-2 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі десять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 тисяч гривень.

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, -

в с т а н о в и в:
В переведенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001644 від 03.08.2015року, затверджений прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.

ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення в тому, що вона будучи засуджена 23 червня 2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі десять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 тисяч гривень, не виконала призначене судом покарання.

Так, 23.07.2015 року після набрання вироком законної сили, обвинувачена ОСОБА_4 була ознайомлена, що вона зобов`язана сплатити штраф в сумі 170 000 гривень в місячний термін. Однак остання, маючи реальну можливість виконати призначене судом покарання, так як той час мала в наявності частину необхідних коштів, свідомо, без поважних причин вказаної у вироку суми штрафу не сплатила, та не вжила будь - яких заходів, щодо виконання вказаного вироку, тобто умисно ухилилася від спати штрафу.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дала аналогічні показання. Пояснила, що дійсно їй було відомо про те, що вона зобов`язана сплатити штраф, однак у зв`язку з важким матеріальним становищем вона не змогла його сплатити. Не розуміла серйозності наслідків не виконання вироку суду. Однак на даний час вона зрозуміла, щиро кається у вчиненні даного кримінального правопорушення та просить її суворо не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй дій доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.389 КК України, так як остання своїми умисними діями ухилилася від сплати штрафу, не виконала покарання яке було призначено 23.06.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області

Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує його визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.1 ст.389 КК України, що злочин передбачений ч.1 ст.389 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винної, яка раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, однак на утриманні має одну неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та призначити їй покарання в межах санкції обвинувачення, у виді обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, і призначити покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 23.06.2015 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі зі сплатою штрафу у розмірі 170 000 ( сто сімдесят тисяч ) гривень.
На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від обраного основного покарання з випробуванням встановивши їй іспитовий термін 1 ( один) рік та покласти відповідно до ст. 76 КК України на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки : не виїджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, штраф виконувати самостійно.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1