Справа № 645/6843/13-к
Провадження № 1-кп/645/10/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання цивільного позивача про накладення арешту на майно обвинуваченої у кримінальному провадженні № 645/6843/13-к за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Макіївка, Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середньо технічна, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
встановив:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні 17.09.2015 року надала письмове клопотання потерпілого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_7 - квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності обвинуваченій ОСОБА_7 ..

Клопотання мотивоване тим, що потерпілим у даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, до цього часу сума спричиненої йому матеріальної шкоди не відшкодована, що зумовило звернення до суду з вказаним клопотанням.
Прокурор підтримав клопотання потерпілого та його представника і просив суд його задовольнити.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи його безпідставним та не підлягаючим задоволенню
Суд, розглянувся клопотання потерпілого про накладення арешту на майно обвинуваченої, вислухавши думку учасників процесу, вважає необхідним зазначити наступне.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Зізмісту ч. 1 ст. 171 КПК України цивільний позивач має право звернутись до суду з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Разом з тим, у відповідності до ч. 4 ст. 171 цього Кодексу, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що цивільним позивачем ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на його користь 5500 доларів США.

Згідно з Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 27735847 від 06.10.2014 року, виданою Реєстраційною службою ХМУЮ Харківської області, у власності обвинуваченої ОСОБА_7 знаходиться 4-кімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Цивільним позивачем не надано доказів на підтвердження вартості майна на яке він просить накласти арешт, що в свою чергу не дає можливості визначити питання співмірності між видом забезпечення позову і заявленими вимогами, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись статтями 170, 171 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_7 ..

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1