Справа № 11-113/12 Головуючий у І інстанції Стебліна А.В.
Категорія - ст. 186 ч.2 КК Доповідач Трейтяк О. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів МИРОНЦОВА В.М., СЕРДЮКА О.Г.,

з участю прокурора ШВАБ Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_2, 17 серпня 1987 року

народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, раніше не судимий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3,

засуджений за ст.186 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, за ст. 190 ч.2 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.

Вироком ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він 10.05.2010 року близько о 19 год. 30 хв., знаходячись поблизу будинку № 2, що розташований по вул. Черкаській в м. Чернігові, відкрито викрав у ОСОБА_3 мобільний телефон «Нокіа 1110і», вартістю 200 грн., з сім-

картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 грн. з грошима на рахунку у сумі 51 грн., а всього викрав майна на загальну суму 261 грн., що належить ОСОБА_3

14.05.2010 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_2, знаходячись поблизу будинку № 43, що розташований по вул. Рокосовського в м. Чернігові, з метою викрадення чужого майна, наніс один удар рукою в обличчя та один удар рукою в область грудей неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, чим застосував до нього насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров'я, після чого відкрито викрав мобільний телефон «Нокіа 623Оі», вартістю 850 грн., з флеш картою, вартістю 100 грн., та гроші в сумі 10 грн., а всього викрав майна на загальну суму 960 грн., що належить неповнолітньому ОСОБА_4

На початку липня 2011 року близько 16 години ОСОБА_2, знаходячись поблизу будинку № 60, що розташований по вул. Рокосовського в м. Чернігові, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung GTS 5230», вартістю 969 грн. з сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю35грн., а всього заводів майном на загальну суму 1 004 грн., що належить ОСОБА_6

15.08.2011 року в період часу з 17 до 17 год. 30 хв., діючи єдиним умислом направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_2 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, знаходячись поблизу будинку № 10, що розташований по вул. Корольова в м. Чернігові, шляхом обману ОСОБА_7, заволоділи брухтом чорних металів, загальною вагою приблизно 300 кг., загальною вартістю 759грн., що належить останньому, а також шляхом обману ОСОБА_8, заволоділи брухтом чорних металів, загальною вагою приблизно 150кг., загальною вартістю 379 грн. 50 коп., що належить останньому, а всього заволоділи майном на загальну

суму 1138 грн. 50 коп., що належить потерпілим.

В апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити, внаслідок суворості призначеного покарання. Посилається на те, що обираючи міру покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі помякшуючі обставини, а саме: щире каяття, повне визнання своєї вини, що має на утриманні 3-х дітей, хвору матір та дружину, відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, внаслідок чого, призначене судом покарання вважає занадто суворим, та просить його помякшити, застосувавши ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку.

Не дивлячись на часткове визнання вини засудженим ОСОБА_2, його винність підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_4

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що 10.05.2010 року у вечірній час, до нього підійшов підсудний та попросив мобільний телефон, але він телефон в руки не дав, ввімкнув гучномовця і запропонував поговорити з його рук. Тоді підсудний взяв з його руки мобільний телефон « Нокіа 1110і» і втік з ним.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що 15.08.2011 року він вийшов на вулицю і дізнався, що підсудний приймає металобрухт в розрахунку за 1 кг., дає 1 грн. 80 коп. Він вирішив здати металеві двері, також його сусід ОСОБА_7 вирішив здати свій металобрухт. Разом з сусідом ОСОБА_7В, підсудним та двома чоловіками вони пішли до підвалу, і звідти винесли металобрухт та погрузили його в автомобіль. Після цього, підсудний та інший чоловік пояснили їм, щоб вони перейшли до вул. Федорова, оскільки у них там знаходяться ваги, та вони там і розрахуються з ними за металобрухт. Він разом з ОСОБА_7 перейшли на вул. Федорова, почекавши деякий час, зрозуміли, що їх обманули.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні суду першої інстанції дав аналогічні показання.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що на початку липня 2011 року вдень він йшов по вул. Рокосовського і по мобільному телефону ««Samsung GTS 5230» слухав музику. В цей час до нього підійшов ОСОБА_2 і попросив мобільний телефон, пообіцявши його повернути наступного дня об 11 год. біля аптеки « Сальвія», але в призначений час та місце підсудний не зявився.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 14.05.2010 року близько 12 години, коли вын повертався зі школи додому, до нього підійшов підсудний ОСОБА_2 і попросив мобільний телефон « Нокіа 6230 І», щоб подзвонити. Спочатку він відмовив, але потім погодився і дав підсудному свій мобільний телефон, який вставив свою сім карту. Потім ОСОБА_2 наніс йому один удар кулаком в обличчя і став вимагати у нього гроші. Він віддав підсудному 10 грн., після чого той вдарив його ще один раз кулаком у груди та втік з мобільним телефоном.

В явках з повинною від 23.08.2011 року ОСОБА_2 власноручно виклав обставини викрадення мобільного телефону «Нокіа 1110і», що належить ОСОБА_3 (а.с. 33) та мобільного телефону «Нокіа 6230і», що належить ОСОБА_4 ( а.с. 66).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 14.05.2010 року, оглядалась ділянка місцевості навпроти буд. 43 по вул. Рокосовського м. Чернігова, де було вчинено пограбування ОСОБА_4 ( а. с. 41-44).

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.08.2011 року, останній розповів про обставини при яких ОСОБА_2 забрав у нього з рук мобільний телефон та втік з ним. Ці обставини підтвердив і засуджений ( а. с. 77-79).

Під час проведення очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 01.10.2011 року, останній розповів про обставини, при яких ОСОБА_2 15.08.2011 року обманним шляхом викрав у нього металобрухт, не заперечував проти цих обставин і засуджений (а.с.158-160).

З протоколу очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 від 01.10.2011 року вбачається, що в ході цієї слідчої дії останній розповів про обставини, при яких ОСОБА_2 15.08.2011 року обманним шляхом викрав у нього металобрухт, підтвердив ці обставини і ОСОБА_2 (а.с.161-163).

З протоколу відтворення обстановки і обставин події (а.с.82-88) вбачається, що при проведенні даної слідчої дії ОСОБА_2 докладно розповів про обставини викрадення майна потерпілих.

Злочинні дії ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ст.186 ч.1 КК України, як грабіж, тобто умисні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, за ст. 186 ч. 2 КК України, як грабіж, тобто умисні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчинений повторно, за ст. 190 ч. 2 КК України, як шахрайство, тобто умисні дії, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується міри покарання, призначеної ОСОБА_2, то вона призначена з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчинених злочинів, серед яких є тяжкий злочин, даних про особу засудженого, що раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, його сімейний стан та стан здоровя. Також судом враховано обставини, які помякшують покарання - зявлення із зізнанням, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Ці обставини судом також визнані такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів і суд призначив ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст.69 КК України більш мяке, ніж передбачено законом.

Остаточна міра покарання судом призначена у відповідності з вимогами ст. 70 КК України.

Таким чином обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_2, судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані, в звязку з чим і було призначено покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України, а тому колегія суддів вважає, що призначена засудженому міра покарання є необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням характеру та обставин вчинених злочинів, їх кількості, даних про особу засудженого колегія суддів не вважає, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання і не знаходить підстав для задоволення апеляції.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення, перевіркою кримінальної справи не виявлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2011 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_1 ОСОБА_11