Кролевецький районний суд Сумської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2010 р. Кролевецький районний суд

у складі: головуючого судді Бєгунової О.В.

за участі секретаря Писаренко О.М.

з участю: прокурора Мірошниченко А.А.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, невійськовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, проживає без реєстрації в м. Кролевець Сумської області, вул. Берегова, б. 63, судимого 15 січня 2009 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі відповідно до ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,-

- за ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 76, проживає без реєстрації в с. Алтинівка Кролевецького району, не судимого,-

- за ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_10, неодруженого, непрацюючого, не судимого,-

- за ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

близько 18 години 1 січня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, проходили по вулиці Горького в м. Кролевець, де зустріли раніше їм не знайомого неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, з метою відкритого заволодіння майном якого, діючи спільно і узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, після того, як ОСОБА_5 збив ОСОБА_1 з ніг, застосовуючи до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, стали вимагати належний йому мобільний телефон, наносячи при цьому удари руками по голові та завдавши потерпілому фізичний біль, примусили його віддати їм мобільний телефон "Нокіа-1110" з сімкартою "Діджус" вартістю 150 грн. Після цього, діючи в такий же спосіб, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, застосовуючи до ОСОБА_1 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого шляхом нанесення ударів руками по голові та спричиняючи фізичний біль примусили ОСОБА_1 віддати їм гроші в сумі 40 грн., відкрито заволодівши належними ОСОБА_1 коштами, та зникли з місця пригоди.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні злочину і дав показання про те, що в вечірній час 1 січня 2010 року разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, будучи в стані алкогольного спяніння на вулиці Горького в м. Кролевець відібрали у неповнолітнього ОСОБА_1 мобільний телефон "Нокіа" і гроші, 40 грн., при цьому ОСОБА_5 збив ОСОБА_1 з ніг, разом з ОСОБА_4 бив його руками по голові. Особисто він до ОСОБА_1 насильства не застосовував, але саме йому ОСОБА_1 віддав гроші. Підсудний ОСОБА_4 в суді повністю визнав вину у вчиненні злочину і пояснив, що близько 18 години 1 січня 2010 року, зустрівши на вулиці Горького в м. Кролевець ОСОБА_1, де він, будучи в стані алкогольного спяніння, разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відкрито викрали у ОСОБА_1 мобільний телефон "Нокіа" і гроші в сумі 40 грн., які ОСОБА_1 після того як його звалили на землю і руками побили по голові сам віддав їм.

Підсудний ОСОБА_5 в суді повністю визнав вину у вчиненні злочину і дав показання про те, що близько 18 години 1 січня 2010 року він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вулиці Горького в м. Кролевець відкрито викрали у ОСОБА_1 мобільний телефон "Нокіа" та гроші в сумі 40 грн., для заволодіння якими ОСОБА_1 звалили на землю та наносили йому удари по голові руками, після чого ОСОБА_1 віддав їм це майно.

Вина підсудних у вчиненні злочину підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні дав показання про те, що близько 18 години 1 січня 2010 року на вулиці Горького в м. Кролевець зустрів трьох незнайомих йому чоловіків, які були в стані спяніння, і один з яких, ОСОБА_5 зупинив його, спочатку попросив сигарету, мобільний телефон, щоб подзвонити, а потім збив з ніг, після чого його стали бити руками по голові та вимагати, щоб він віддав телефон, і коли його за одяг підняли з землі він віддав свій мобільний телефон "Нокіа-1110" одному з цих чоловіків, ОСОБА_4, але і після цього, вимагаючи віддати гроші, його знов звалили на землю і після побиття він віддав їм 40 грн. Всі чоловіки знаходились разом біля нього, але хто саме наносив йому удари він не бачив.

З показань допитаних в суді свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, свідка ОСОБА_10П, допитаних в ході досудового слідства, вбачається, що вечірній час 1 січня 2010 року ОСОБА_1 повідомив їх про те, що його було пограбовано трьома чоловіками, яких вони після цього бачили в районі вулиці Горького. Через деякий час, перебуваючи в центрі міста біля новорічної ялинки, вони впізнавши цих чоловіків, підходили до них з вимогою віддати ОСОБА_1 телефон та гроші, але останні стали брутально поводити себе, почали штовхатись, і їх затримали працівники міліції.

Даними протоколу огляду місця події (а.с. 4-6), протоколів добровільної видачі викраденого майна (а.с. 18-19), протоколу огляду речових доказів (а.с. 43), висновку товарознавчої експертизи щодо вартості викраденого телефону (а.с. 52-54) підтверджується, що злочин вчинений підсудними за обставинами, викладеними у вироку.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що дії всіх підсудних підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки вони вчинили грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого за попередньою змовою групою осіб, зазначені дії підсудного ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ознакою повторності.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, їх ставлення до скоєного.

Відносно підсудного ОСОБА_3О суд враховує, що він щиро покаявся та сприяв розкриттю злочину, матеріальна шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна, що відповідно до ст. 66 КК України суд визнає помякшуючими покарання обставинами. Суд також враховує, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що цей підсудний вчинив злочин під час іспитового строку будучи засудженим за корисливий злочин та звільненим від покарання з випробуванням, злочин вчинений щодо неповнолітньої особи, в стані алкогольного спяніння, останню обставину суд визнає такою, що обтяжує покарання.

Суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_3 можливо в умовах ізоляції від суспільства, не вбачає достатніх підстав для призначення покарання, не повязаного з позбавленням волі.

Але, враховуючи наявність помякшуючих покарання обставин, а також те, що він не був ініціатором і найбільш активним співучасником злочину, суд вважає можливим призначення йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі покарання, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відносно підсудного ОСОБА_4 суд враховує, що цей підсудний вчинив злочин в рік досягнення повноліття, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину. Суд також враховує і визнає помякшуючими покарання обставинами щире каяття підсудного, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Суд визнає обтяжуючою покарання обставиною вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, враховує, що злочин вчинений щодо неповнолітньої особи.

Суд вважає, що виправлення підсудного можливо без ізоляції від суспільства , але в умовах здійснення за ним нагляду з обовязковим залученням до праці, а призначення йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України більш мякого, ніж передбачено законом.

Відносно до підсудного ОСОБА_5 суд враховує, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання. Суд враховує і визнає помякшуючими обставинами щире каяття цього підсудного, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна. Разом з тим, суд приймає до уваги те, що злочин вчинений щодо неповнолітнього, цей підсудний був ініціатором злочину і найбільш активним його співучасником. Суд визнає обтяжуючою покарання обставиною вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. Суд вважає, що виправлення цього підсудного можливо в умовах ізоляції від суспільства і не вбачає достатніх підстав для призначення йому покарання, не повязаного з позбавленням волі, але за наявністю помякшуючих покарання обставин призначення покарання можливо з застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі покарання, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Розглянувши цивільний позов, заявлений представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування потерпілому ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 3000 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд визнає обгрунтованими і доведеними доводи позивача, що винними спільними діями підсудних потерпілому завдана моральна шкода, яку він зазнав, будучи підданий фізичному насильству з боку дорослих осіб, внаслідок чого відчув фізичний біль, страх та приниження, крім того втратив майно, яке в такий спосіб його примусили віддати.

Визначаючи розмір відшкодування, суд виходить з принципів розумності та справедливості, норм ст. 23 ЦК України, приймаючи до уваги, що потерпілий завідомо для винних осіб, що заподіяли шкоду, був неповнолітнім і вважає, що завдана спільними діями підсудних моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 3000 грн., яка відповідно до ст. ст. 23, 1167, 1190 ЦК України підлягає стягненню з підсудних на користь ОСОБА_1 в солідарному порядку.

Керуючись ст.323, 324 КПК України,-

з а с уд и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі на 1 рік за вироком Кролевецького районного суду від 15 січня 2009 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 3 роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на 3 роки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки.

Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_3 і ОСОБА_5 рахувати з 15 березня 2010 року, засудженому ОСОБА_4 з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_3 і ОСОБА_5 змінити на взяття під варту з залу суду, засудженому ОСОБА_4 залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_1, моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в доход держави судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи по 50 грн. 08 коп. з кожного, перерахувавши зазначену суму на розрахунковий рахунок НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області.

Речові докази, які зберігаються під розпискою ОСОБА_1, мобільний телефон "Нокіа-1110" та гроші в сумі 40 грн., надати ОСОБА_1 в розпорядження як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, засудженим ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ О.В.Бєгунова