overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України,яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України,яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До судового засідання заявник та слідчий не з`явились з невідомих причин. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника з урахуванням принципу диспозитивності та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

ОСОБА_4 звернувся з звявою про вчинення кримінального правоворушення..

Дана заява внесена до ЄРДР 26.10.2015р. № 0004034.

Згідно ч.2 ст.305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1,2,5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність , які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

З огляду на вищевикладене провадження за скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Справа № 1-п-246/11
П О С Т А Н О В А

28 лютого 2011 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді Почупайло А.В.

при секретарі Мазуренко А.В.

за участю прокурора Сукача О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві постанову слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності,-

в с т а н о в и в:

Слідчим відділом Ленінградського РУ ГУ МВС України в м. Києві 29 листопада 1995 року порушено кримінальну справу по факту крадіжки, в період часу з 15 липня 1995 року по 17 липня 1995 року, індивідуального майна гр. ОСОБА_1, з проникненням в житло - квартиру АДРЕСА_1, за ознаками ст.140 ч.3 КК України (в редакції 1960 року).

Постановою виконуючого обовязки слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 від 30 грудня 2010 року злочинні дії невстановленої слідством особу по кримінальній справі № 06-05477 перекваліфіковані з ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року).

В ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій встановити особу, яка скоїла злочин, не виявилось можливим.

Заслухавши висновок прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи № 06-05477, а також приймаючи до уваги, що у відповідності до ст. 49 КК України ( в редакції 2001 року), строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння даного злочину закінчився, керуючись ст.ст. 11-1, 248, 273, 282 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу, порушену слідчим відділом Ленінградського РУ ГУ МВС України в м. Києві 29 листопада 1995 року по факту крадіжки, в період часу з 15 липня 1995 року по 17 липня 1995 року, індивідуального майна гр. ОСОБА_1, з проникненням в житло - квартиру АДРЕСА_1, за ознаками ст. 185 ч. 3 КК України (в редакції 2001 року), закрити у звязку із закінченням строків давності.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду м. Києва.

Суддя:
печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України,яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні просила закрити провадження по скарзі, оскільки заява внесена до ЄРДР.

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 проти скарги заперечував, вказував на те що відомості по заяві внесені до ЄРДР.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Встановлено , що ОСОБА_3 звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Дана заява внесена до ЄРДР.

Згідно ч.2 ст.305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1,2,5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність , які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

З огляду на вищевикладене провадження за скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Справа № 1-п-56/11
П О С Т А Н О В А

19 січня 2011 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді Почупайло А.В.

при секретарі Доля К.В.

за участю прокурора Заріцької О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві постанову слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності,-

в с т а н о в и в:

Слідчим відділом Ленінградського РУ ГУ МВС України в м. Києві 15 вересня 1995 року порушено кримінальну справу по факту незаконного заволодіння транспортним засобом автомобілем УАЗ-3331, державний номерний знак НОМЕР_1, 23 серпня 1995 року по вул. Зодчих, 62, в м. Києві, який належить гр. ОСОБА_1, за ознаками ст.140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року).

Постановою старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 від 20 грудня 2010 року злочинні дії невстановленої слідством особи по кримінальній справі № 06-05032 перекваліфіковані з ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на ч. 2 ст. 289 КК України (в редакції 2001 року).

В ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій встановити особу, яка скоїла злочин, не виявилось можливим.

Заслухавши висновок прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи № 06-05032, а також приймаючи до уваги, що у відповідності до ст. 49 КК України ( в редакції 2001 року), строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння даного злочину закінчився, керуючись ст.ст. 11-1, 248, 273, 282 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу, порушену слідчим відділом Ленінградського РУ ГУ МВС України в м. Києві 15 вересня 1995 року по факту незаконного заволодіння транспортним засобом автомобілем УАЗ-3331, державний номерний знак НОМЕР_1, 23 серпня 1995 року по вул. Зодчих, 62, в м. Києві, який належить гр. ОСОБА_1, за ознаками ст. 289 ч. 2 КК України (в редакції 2001 року), закрити у звязку із закінченням строків давності.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду м. Києва.

Суддя:
Провадження №1/2610/2080/2012
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 грудня 2012 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лінника О.П.,

при секретарі Давіденко Н.О.,

за участю прокурора Бондара М.В.,

захисника ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2.

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду попередній розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст..309 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просить призначити справу до судового розгляду, вважаючи що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.237 КПК України.

Обвинувачений та його захисник не заперечують проти призначення до судового розгляду.

Судом встановлено, що справа підсудна Шевченківському районному суду, підстав для закриття або зупинення провадження у справі немає, обвинувальний висновок складений відповідно до вимог КПК України, підстав для зміни, скасування або обрання міри запобіжного заходу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.245 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України призначити до розгляду на 24 грудня 2012 року о 09-00 годині.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

В судове засідання викликати осіб, зазначених у списку до обвинувального висновку.

Постанова оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

17 січня 2013 року м. Київ

Слідчий суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, що внесене слідчим слідчого відділу Солом'янського РУГУ України в м. Києві Мельника С.П. в кримінальному провадженні № 0000591 від 16.01.2013, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене клопотання, з якого вбачається, що 15.01.2013 р. приблизно о 14:56 годині за адресою: м. Київ, вул. Ползунова, 1 інспекторами ДПС було зупинено автомобіль НОМЕР_1 НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1. При перевірці було встановлено, що на рамі де вибитий номер кузов вбачаються ознаки технічного втручання а саме вварювання номеру кузова.

15.01.2013 р. о 16:46 годині слідчим оглядом місця події був оглянутий та тимчасово вилучений автомобіль марки Benz н/з НОМЕР_1 НОМЕР_6, та в подальшому направлений працівниками ДПС на штраф майданчик УДАІ ГУ МВС України, в м. Києві по вул. Медовій, 3 в м. Києві, де на даний час тимчасово зберігається.

Згідно документу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки sedes-Benzн/з НОМЕР_1 НОМЕР_6 зареєстрований на ОСОБА_3 що проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Приймаючи до уваги вищевикладене враховуючи що для встановлення первинного ідентифікаційного номеру кузова автомобіля необхідно провести криміналістичну експертизу, встановити первинного власника вказаного автомобіля, та обставини пов'язані з реєстрацією вказаного автомобіля, слідчий просив суддю накласти арешт на автомобіль марки rsedes-Benzн/з НОМЕР_1 НОМЕР_6 який тимчасово вилучений та знаходиться на штраф-майданчику по вул. Медова, 3 в м. Києві.

В судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий суддя не має юридичних підстав для задоволення клопотання, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як встановлено під час розгляду клопотання, автомобіль був вилучений 15 січня 2013 р., а клопотання подане слідчим до суду 17 січня 2013 р., тобто з порушенням вимог зазначеної норми.

Виходячи із зазначеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Солом'янського РУГУ України в м. Києві Мельника С.П. про арешт тимчасово вилученого майна - транспортного засобу автомобіль марки s-Benzн/з НОМЕР_1 НОМЕР_6, що зареєстрований на ОСОБА_3 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Агафонов
Провадження № 1-в/761/593/2014
У Х В А Л А
04 липня 2014 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році,
В С Т А Н О В И В :
На розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва 04 липня 2014 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році.
Вивчивши клопотання, суд приходить до висновку про необхідність його повернення засудженому ОСОБА_2 з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 539 КПК України вирішення питань виконання вироку, зокрема, питань про звільнення від покарання та (або) його відбування, віднесене до компетенції суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або ж суду, який ухвалив вирок.
Згідно вимог п. «в» ч.1 ст. 9 Закону України Про амністію у 2014 році, застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії.
Тобто, зі змісту Закону України Про амністію у 2014 році, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, вбачається, що питання застосування амністії під час виконання вироку має вирішуватись у порядку, передбаченому ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Як убачається з клопотання, ОСОБА_2 засуджений Шевченківським районним судом ч. 5 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років та рахується за Дарницьким районним судом м. Києва.
З урахуванням викладеного, оскільки засуджений ОСОБА_2 не відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, рахується за Дарницьким районним судом м. Києва, суд позбавлений можливості розглянути по суті його клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році, у зв`язку з чим вказане клопотання підлягає поверненню засудженому без розгляду для його подання до належного суду.
Керуючись ч. 2 ст. 539 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні» та Законом України Про амністію у 2014 році, суд,
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році повернути останньому без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя
Справа № 1-п-355/11
ПОСТАНОВА

25 березня 2011 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді Почупайло А.В.

при секретарі Горбан М.В.

за участю прокурора Сукача О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві постанову слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності,-

в с т а н о в и в:

Слідчим відділом Ленінградського РУ ГУ МВС України в м. Києві 22 січня 1996 року порушено кримінальну справу по факту крадіжки, в період часу з 13 січня 1996 року по 14 січня 1996 року, індивідуального майна гр. ОСОБА_1, з проникненням в житло - квартиру АДРЕСА_1, за ознаками ст.140 ч.3 КК України (в редакції 1960 року).

Постановою слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 від 26 лютого 2011 року злочинні дії невстановленої слідством особи по кримінальній справі № 06-05842 перекваліфіковані з ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року).

В ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій встановити особу, яка скоїла злочин, не виявилось можливим.

Заслухавши висновок прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи № 06-05842, а також приймаючи до уваги, що у відповідності до ст. 49 КК України ( в редакції 2001 року), строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння даного злочину закінчився, керуючись ст.ст. 11-1, 248, 273, 282 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу, порушену слідчим відділом Ленінградського РУ ГУ МВС України в м. Києві 22 січня 1996 року по факту крадіжки, в період часу з 13 січня 1996 року по 14 січня 1996 року, індивідуального майна гр. ОСОБА_1, з проникненням в житло - квартиру АДРЕСА_1, за ознаками ст. 185 ч. 3 КК України (в редакції 2001 року), закрити у звязку із закінченням строків давності.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду м. Києва.

Суддя:
Справа № 1-п-391/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Скиданенко Т.І.

з участю прокурора - Шаповалова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу, що порушена по факту незаконного заволодіння транспортним засобом для вирішення питання про її закриття у звязку із закінченням строків давності, -

В С Т А Н О В И В:

Дана кримінальна справа порушена 04 березня 1994 року ВД Ленінградського РУ ГУ м. Києва (нині Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві) по факту вчинення злочину, передбаченого ст.140 ч.2 КК України (в редакції 1960р.). Дана справа була перекваліфікована на ст. 289 ч.1 КК України (в редакції 2001 року).

Розслідуванням по справі встановлено, що 23.02.1994 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, невстановлена слідством особа знаходячись по вул. Жолудєва, 15 в м. Києві, незаконно заволоділа транспортним засобом (автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1), який належить гр. ОСОБА_1

В ході проведення слідчих дій та оперативно-розшукових заходів встановити особу, яка скоїла даний злочин, не виявилось можливим, а згідно ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння даного злочину закінчився.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 7-1 ч.1 п.5, 11-1, 282 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу № 06-1999 порушену по факту незаконного заволодіння транспортним засобом закрити у звязку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, про що повідомити потерпілого.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Апеляційного суду м. Києва.

СУДДЯ:
Добропільський міськрайонний суд Донецької області
4 апреля 2011 года судья Добропольского горрайонного суда Донецкой области Лаврушин А.Н., с участием прокурора Стеценко Д.И., рассмотрев представление начальника УИИ г.Доброполье УГДУВИН в Донецкой области ОСОБА_1 об освобождении от наказания в связи с окончанием испытательного срока ОСОБА_2,
Приговором Добропольского горрайонного суда Донецкой области от 19 марта 2009 года ОСОБА_2 был осужден по ст.ст.309 ч.2, 75 УК Украины к 2 годам лишения свободы с испытательным сроком на 2 года.
В представлении ставится вопрос об освобождении от наказания ОСОБА_2, так как он в период испытательного срока общественный порядок не нарушал, повторных преступлений не совершал и приводов в милицию не имел.
Изучив материалы дела, выслушав пояснения представителя УИИ г.Доброполье УГДУВИН в Донецкой области и мнение прокурора, считаю, что представление подлежит удовлетворению, так как ОСОБА_2 повторных преступлений не совершал и приводов в милицию не имел.
Руководствуясь ст.408-1 УПК Украины, суд
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 осужденного по приговору Добропольского горрайонного суду Донецкой области от 19 марта 2009 года по ст.ст.309 ч.2, 75 УК Украины к 2 годам лишения свободы с испытательным сроком на 2 года от наказания освободить в связи с окончанием испытательного срока.
Постановление обжалованию не подлежит.
Судья А.Н. Лаврушин
Справа № 307/3260/15-к
Провадження №1-в/307/85/15
У Х В А Л А
28 жовтня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника КВІ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів подання Тячівського МРВ кримінально-виконавчої інспекції відділу ДПтСУ України в Закарпатській області про звільнення від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, засудженого вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2013 року за ч.2 ст.286 КК України, після закінчення іспитового строку,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2013 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.286 КК України і йому призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. На підставі ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням протягом дворічного іспитового строку з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В своєму поданні кримінально-виконавча інспекція просить вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання після закінчення іспитового строку.

ОСОБА_5 в судовому засіданні просив звільнити його від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Представник кримінально-виконавчої інспекції в судовому засіданні подання підтримав і просить звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання по закінченню іспитового строку з тих підстав, що засуджений за період іспитового строку порушень не допускав.

Розглянувши матеріали подання, враховуючи висновок прокурора, який вважає за можливе звільнити засудженого від покарання, суд вважає, що подання підставне і підлягає до задоволення.

Згідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Беручи до уваги наведене та ту обставину, що встановлений іспитовий строк засудженому ОСОБА_5 закінчився та за період іспитового строку останній не вчиняв нового злочину, суд вважає, що засудженого ОСОБА_5 слід звільнити від покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Керуючись п.9 ч.1 ст.537 КПК України, ч.1 ст.78 КК України, суд,

У Х В А Л И В:
звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання за вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2013 року в зв`язку із закінченням іспитового строку.

Копію ухвали направити в Тячівський МРВ КВІ відділу ДДУ ПВП в Закарпатській області для відома.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1