АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1486/15 Справа № 180/1760/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001273, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.11.2013 року, з апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нестерів, Львівської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, працюючого директором Марганецької дитячої юнацької спортивної школи №1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-обвинуваченому органами досудового слідства у скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, за вироком суду оправданим у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
за участю прокурора : ОСОБА_7 , ОСОБА_8

виправданого : ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :
Вироком Марганецького міський суд Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року ОСОБА_6 виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення по ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Згідно до вироку, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді директора Марганецької дитячої юнацької спортивної школи № 1, в обов`язки якого відповідно до його посадової інструкції від 03.09.2013 року входить керування на правах оперативного управління майном, що є власністю спортивної школи, вчинив злочин при наступних обставинах:
Так, у кінці жовтня 2013 року у невстановлений слідством час ОСОБА_6 знаходився у невстановленому слідством місці, і в нього виник умисел на привласнення чужого майна, а саме грошових коштів Марганецької ДЮСШ № 1.
На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на привласнення чужого майна, з метою отримання грошових коштів в якості оплати його праці як тренера-викладача з кульової стрільби, ОСОБА_6 там же і відразу ж умисно затвердив своїм підписом табель роботи тренерів - викладачів зі спорту Марганецької ДЮСШ № 1 за жовтень 2013 року, відповідно до якого останньому було нараховано восьмигодинне педагогічне навантаження з відпрацьованими робочими днями в кількості 19 днів, достовірно знаючи та в повній мірі розуміючи, що до нього внесена неправдива інформація про те, що він у вказаний час викладав заняття із кульової стрільби.
Після цього, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на привласнення грошових коштів Марганецької ДЮСШ №1, ОСОБА_6 , у кінці жовтня 2013 року у невстановлений слідством час, знаходячись у невстановленому слідством місці, умисно затвердив своїм підписом розрахунково-платіжну відомість виплати заробітної плати працівникам Марганецької ДЮСШ №1 за жовтень 2013 року № 064884, відповідно до якої останньому на підставі раніше підписаного ним табелю роботи тренерів-викладачів за жовтень 2013 року , до якого внесена неправдива інформація, була нарахована заробітна плата як тренеру-викладачу з кульової стрільби на загальну суму 459,94 грн.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 умисно з корисних мотивів шляхом зловживання своїм службовим становищем привласнив майно Марганецької ДЮСШ № 1, а саме грошові кошти в сумі 459,94 грн.
Крім цього, продовжуючи виконувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, у кінці листопада 2013 року у невстановлений слідством час ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому слідством місці, з метою отримання грошових коштів в якості оплати його праці як тренера-викладача з кульової стрільби умисно затвердив своїм підписом табель роботи тренерів - викладачів зі спорту Марганецької ДЮСШ № 1 за листопад 2013 року, відповідно до якого останньому було нараховане восьмигодинне педагогічне навантаження з відпрацьованими робочими днями в кількості 21 дня, достовірно знаючи та в повній мірі розуміючи, що до нього внесена неправдива інформація про те, що він у вказаний час викладав заняття із кульової стрільби.
Після цього, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на привласнення грошових коштів Марганецької ДЮСШ №1, ОСОБА_6 у кінці листопада 2013 року у невстановлений слідством час, знаходячись в невстановленому слідством місці, умисно затвердив своїм підписом розрахунково-платіжну відомість виплати заробітної плати працівникам Марганецької ДЮСШ №1 за листопад 2013 року № 407343, відповідно до якої останньому на підставі раніше підписаного ним табелю роботи тренерів-викладачів за листопад 2013 року, до якого внесена неправдива інформація, була нарахована заробітна плата як тренеру-викладачу з кульової стрільби на загальну суму 371,17 грн.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 умисно з корисних мотивів шляхом зловживання своїм службовим становищем привласнив майно Марганецької ДЮСШ № 1, а саме грошові кошти в сумі 371,17 грн.
Таким чином, злочинними діями ОСОБА_6 . Марганецькій ДЮСШ №1 було завдано матеріальний збиток на загальну суму 831,11 грн.
Крім цього, у кінці жовтня 2013 року та у листопаді 2013 року у невстановлений слідством час ОСОБА_6 знаходився у невстановленому слідством місці і в нього виник умисел на видачу завідомо неправдивих документів, а саме табелю роботи тренерів-викладачів з кульової стрільби Марганецької ДЮСШ №1 за жовтень та листопад 2013 року.
На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на видачу завідомо неправдивих документів, ОСОБА_6 там же і відразу ж умисно, затвердивши своїм підписом, надав до бухгалтерії Управління освіти в м. Марганці завідомо неправдивий табель роботи тренерів - викладачів зі спорту Марганецької ДЮСШ № 1 за жовтень та листопад 2013 року, достовірно знаючи та в повній мірі розуміючи, що до нього внесена неправдива інформація про те, що він у вказаний час викладав заняття із кульової стрільби.
Після цього, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на видачу завідомо неправдивого документу. ОСОБА_6 у кінці жовтня та у листопаді 2013 року у невстановлений слідством час, знаходячись у невстановленому слідством місці, умисно надав до Управління освіти м. Марганець, затвердивши своїм підписом, завідомо неправдиву розрахунково-платіжну відомість виплати заробітної плати працівникам Марганецької ДЮСШ №1 за жовтень та листопад 2013 року, відповідно до якої останньому на підставі раніше підписаного ним табелю роботи тренерів-викладачів за жовтень та листопад 2013 року була нарахована заробітна плата як тренеру-викладачу з кульової стрільби на загальну суму 459,94 грн .та відповідно на суму 371,17 грн.
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку.
Прокурор вважає що відповідно до ст. 373 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку не містить мотивів з яких суд відкидає докази обвинувачення. Суд обмежився тільки тим, що привів перелік доказів без надання їм належної оцінки.
На думку прокурора, суд необґрунтовано взяв до уваги покази обвинуваченого та свідків, та вказав що ОСОБА_6 вніс до Журналу обліку учнів ДЮСШ № 1неправдиві відомості щодо учнів( призвища) учнів, але суд не взяв до уваги що Журнал обліку відвідувань занять є офіційним документом, на підставі якого нараховується заробітна плата тренерам ДЮСШ. Відповідно до показань ОСОБА_6 він вніс у Журнал прізвища осіб, які не відвідували заняття.
Крім того, на думку прокурора, суд не надав належної оцінки показанням представника потерпілого ОСОБА_9 , яка пояснювала в судовому засіданні, яким чином повинен був діяти ОСОБА_6 при веденні первинної документації обліку відвідування учнями його занять.
Суд також не надав належної оцінки показам свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . ОСОБА_12 про те, що заняття проводять на підставі заяв батьків, але у ОСОБА_6 були відсутні заяви батьків. Вказаний факт взагалі не було прийнято судом до уваги та у вироку не дана оцінка даним доказам.
Крім того, прокурор вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення.
Так, на думку прокурора, суд навів у виправдувальному вироку суперечливі покази свідка ОСОБА_10 , де свідок пояснював ,що йому відомо що хтось брав зброю для тренувань, але хто не відомо бо його розклад занять не співпадав з розкладом ОСОБА_6 . Далі в показах свідок вказує ,що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 одночасно тренували дітей, однак даним розбіжностям суд не надав належної оцінки.
Прокурор вважає, що обвинуваченням зібрано достатньо доказів незаконного отримання ОСОБА_6 заработної плати як тренером викладачем та суд постановив помилкове рішення.
Крім того, прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового слідства та на клопотання прокурора не застосував приводу до свідків які не з`явилися до суду, але свідки : ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 були свідками обвинувачення і їх покази були вагомими для прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Прокурор просив скасувати вирок суду та постановити апеляційний обвинувальний вирок, який визнати ОСОБА_6 винним за ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та за сукупністю злочинів остаточно призначити 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язанні з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно- господарчих функцій строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити дану особу від відбування покарання з випробуванням терміном 3 роки. Покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України.
Вислухавши суддю- доповідача, думку прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,які підтримали доводи апеляційної скарги,думку обвинуваченого та його захисника, які вважали що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Апеляційні доводи прокурора в частині наявності допущених судом істотних порушень КПК України при судовому розгляді, на думку колегії суддів, не позбавленні правових та фактичних підстав.
Згідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.
Обгрунтованність судового рішення, означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Зазначені у ст. 91 КПК обставини повинні бути підтвердженні показаннями, речовими доказами, документами, висновками експертів.
Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд ( ст. 6 КЗПЛ).
Чинне законодавство цілком визначено говорить про сукупність доказів як про найбільш важливу умову ухвалення обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. При цьому досить важливе значення мають виклад і мотивування оцінки кожного доказу у поєднанні з іншими доказами.
Мотивувальна частина виправдувального вироку містить всі питання виправдання, вирішені в резолютивній частині вироку. Вказана в резолютивній частині вироку підстава виправдання не повинна бути формальною, а повинна бути логічним виразом і продовженням аналізу даної підстави виправдання в мотивувальній частині.
Таким чином, у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти формулювання обвинувачення, за яким обвинуваченого звинувачують органи досудового розслідування, результати дослідження, аналізу і оцінки доказів як тих, що були зібрані на досудовому слідстві, та тих які були дослідженні при судовому розгляді, а також мотивовані висновки суду: про недоведеності події злочину, відсутності у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, недоведеність його участі у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Втім, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 373 КПК України в мотивувальній частині виправдувального вироку переписав з обвинувального акту повний текст обвинувачення з повною кваліфікацією дій обвинуваченого. При цьому суд вироком фактично визнав що ОСОБА_6 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, а потім в даній частині вироку вказав що стороною обвинувачення не доказано винуватості ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення.
Виправдання особи може мати місце, якщо:
1.Встановлена відсутність події кримінального правопорушення,
2.Встановлена відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення
3.Не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Висновки суду, викладені в мотивувальній і резолютивній частинах вироку, повинні бути узгоджені між собою і не можуть містити протиріччя. Висновки і рішення, викладені в резолютивній частині, повинні логічно впливати з обґрунтування, що міститься в мотивувальній частині.
Всупереч наведеному, суд в мотивувальній частині вказував на те,що докази обвинувачення навпаки вказують на користь ОСОБА_6 з фактичною вказівкою про недоказанність органами обвинувачення винуватості ОСОБА_6 , тоді як в резолютивній частині виправдувального вироку, суд вказав , що ОСОБА_18 слід виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, тим самим у судовому рішенні навів дві різні підстави для виправдання обвинуваченого,чим допустив істотні протиріччя у висновках суду. На підставі викладеного судове рішення не можна визнати обґрунтованим, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є слушними.
Крім того, не можна не погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не навів мотивів з яких відкидає докази. Не можна визнати мотивованим вирок, в якому залишилися не спростованими всі вказані в обвинувальному акті докази, або не приведено переконливих мотивів для спростування якого-небудь доказу.
Так, суд у вироку навів покази представника потерпілої ОСОБА_9 ,яка пояснювала що директор та завуч несе відповідальність за надання інформації про ДЮСШ до управління освіти, які контролюють заповнення документів для обчислення заробітної плати, але на надав їм належної оцінки.
Також, суд не надав належної оцінки показанням інших свідків, не навів мотивів чому відкидає покази даних свідків обвинувачення ( ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_10 , ОСОБА_21 )., які вказували на те, що по школі виноситься наказ про кількість учнів, формуються списки учнів та розклад занять по групах, що свідчить про те, що крім журналу, який заповнює сам тренер є ще зафіксовані списки учнів, які по групах згідно до розкладу , відвідують заняття.
Не надав суд також належної оцінки такому доказу як табель роботи тренерів, який складала ОСОБА_19 , де ставила свій підпис. Допитуючи даного свідка, судом були суттєво порушені вимоги ст. 352 КПК України, оскільки допит свідка обвинувачення фактично допитував суд, а не прокурор як це повинно було бути згідно до вказаної норми закону. Крім того під час прямого допиту не дозволяється ставити навідні запитання, що не виконано судом, а як слідство даного порушення, свідок не пояснив яким чином на підставі яких документів заповняється табель роботи, яким чином вона виставляє завантаженість тренерів.
З технічного запису судового розгляду у суді першої інстанції з порушенням вимог ст. 352 КПК України були допитані всі свідки, а тому їх покази були формальні та призвели саме необґрунтованого судового рішення.
Крім того, суд на надав належної оцінки розкладу навчально- тренувальних занять, які були дослідженні у судовому засіданні, але були тільки формально перелічені як доказ обвинувачення.
Таким чином, можна зробити висновок про те, що судом ухвалене невмотивоване рішення, а тому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права( ст. 411 КПК).
ЄСПЛ мотивованості судового рішення саме пов`язує з належним здійсненням правосуддя т.я. у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються ( п.1 ст. 6 КЗПЛ- «Кузнецов та інші проти Росії», « Гірвісаарі проти Фінляндіі»).
Вказані порушення вимог кримінально- процесуального закону є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на поспішне вирішення питання про невинуватість обвинуваченого, а тому вирок підлягає скасуванню з направленням на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Внаслідок скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості щодо розгляду решти апеляційних вимог прокурора, що обумовлює часткового задоволення поданої апеляційної скарги.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення - є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 та п.7 ч.2 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 2,3 ч. 1 ст. 409, п.3 ч.1 ст.411 КПК України.
В даному випадку, колегія суддів, враховуючи положення ч.2 ст. 415 КПК України, не розглядає інші доводи апеляцій, оскільки вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у цілому. Однак доводи апеляцій підлягають оцінці та перевірці при новому розгляді справи.
Оскільки у кримінальному провадженні згідно до ст. 404 КПК України, апеляційний суд встановив помилковість висновків суду , однак процесуально позбавлений можливості постановити нове судове рішення, то за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального судочинства (стаття 2 КК), змушений застосувати найприйнятніший спосіб розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, під час якого мають бути усунені зазначене неправильне застосування кримінально- процесуального закону, розглянути інші доводи, наведені у апеляційній скарзі прокурора та постановлене законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія судів
У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Марганецького міського суда Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року , яким ОСОБА_6 за ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, скасувати.
Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду остаточна та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду
------------------- ---------------------- -------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3