Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

23 лютого 2010 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Широкопояса Ю.В., Шеніна П.О.

з участю прокурора Селючеико І.І.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора м. Житомира на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25 грудня 2009 року.

Цією постановою щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у м.

Житомирі по 1-му АДРЕСА_1,

працюючого директором 111 і „ СІМ фірма „

Професіонал „ , раніше несудимого

кримінальна справа за ч. 2 ст. 212 КК України була направлена прокурору м. Житомира на додаткове розслідування.

За її матеріалами, ОСОБА_1 було інкриміновано обвинувачення в тому, що в період з квітня 2003 р. по 31.12.2004 р. він, працюючи керівником вказаної вище фірми, за відсутністю гол. бухгалтера будучи забовязаний організувати, вести і контролювати бухгалтерський облік, своєчасно обчислювати і сплачувати податки та інші платежі, своєчасно подавати бухгалтерські звіти, баланси і декларації, розрахунки і платіжні доручення, тощо, шляхом приховування обєкта оподаткування, заниження валових доходів і податкових зобовязань, умисно ухилився від сплати податків на прибуток в розмірі 37800 грн. та додану вартість в сумі 25406 грн. Це призвело

до ненадходження до держбюджету коштів у великих розмірах на загальну суму 63 206 грн.

Повертаючи кримінальну справу на дослідування, суд 1-ої інстанції вказав, що за поясненнями ОСОБА_1, він мав заборгованість по розрахунках за товари перед 3-ма його постачальниками. Він збільшував валові доходи ПП і суми несплачених податків вказував в деклараціях протягом 20012002 років, про що казав перевіряючим із ДПІ. Від сплати інкримінованих сум податків не ухилявся. Під час судового слідства суд давав доручення розшукати відповідні декларації його ПП за вказані роки або акти перевірок. Надані досудовим слідством матеріали не дали відповіді на завдання.

Перевірка ПП, на якій грунтується обвинувачення, в порушення правил фактично проводилась одним інспектором. Суд не зміг усунути усі недоліки досудового слідства. До акту перевірки внесені податкові періоди, які виходять за межі строків давності.

На постанову суду подана апеляція прокурором, який затверджував * обвинувальний висновок. Він порушує питання про її скасування і направлення . справи на новий судовий розгляд у звязку з невірним застосуванням норм кримінально - процесуального законодавства. Вказує, що суд не зазначив, які конкретно слідчі дії належало виконати органам слідства.

В доповненнях до апеляції прокурор аналізував дії ОСОБА_1, який, ^ на його думку, ухилявся від відповідальності по справі і штучно стверджував про внесення ним змін у звітність, збільшення валових доходів непогашеної заборгованості і вказування відповідних сум податків у деклараціях ПП за 2001-2002 роки, оскільки на той час діяла інша норма Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств. Вона регламентувала лише можливість збільшення чи зменшення валових доходів продавця.

В цей Закон / ст. 12.1.5 / зміни, які дозволяли це робити і покупцю -

платнику податків , були внесені лише 24.12.2002 року, а норма набрала чинності з 16.01.2003 року. Тобто за змістом апеляції, звітуватись заздалегідь за новим Законом обвинувачений міг. На досудовому слідстві він особисто визнавав, що у бухгалтерській роботі обізнаний не був, податковий кредит перед постачальниками не коригував, щоб не збільшувати податкові зобовязання свого ПП. Суд не надав цьому оцінку.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка підтримала подану апеляцію з доповненнями, обвинуваченого ОСОБА_1, якій заперечив проти апеляції прокурора і підтримав судове рішення, вивчивши матеріали справи о 6 томах , обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що подана прокурором апеляція підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Кримінальна справа податковими органами була порушена 27.05.2005

року.

ОСОБА_1 було предявлено обвинувачення про умисне ухилення від сплати відповідних податків протягом 2003-2004 років. Кримінальна справа

2

надійшла до розгляду в Корольовський райсуд м. Житомира ще 05.10.2005 року, а в Богунський райсуд - 14.10.2005 року / т. З, а.с. 124 /.

12.05.2009 року прокурор змінив обвинувачення ОСОБА_1 і виклав його по 3-х епізодах ухилення від сплати податків на меншу суму - 52 269 грн. / т. 4, а.с. 1-16 /.

Під час судового слідства суд 23.06.08 року надавав окреме доручення СВ ПМ ДПА в Житомирській обл. / т. З, а.с. 248-249 /, яке було виконано 23.07.2008 р. / т. З, а.с. 253 з додатковими матеріалами справи в окремому томі /. Окрім того, особисто суд 1-ої інстанції надсилав запити і витребував докази з різних установ.

На дослідування справа була направлена 25,12.2009 року, причому суд констатував, що і додаткові матеріали не дали відповіді на усі питання, бо за збігом часу не збережена вся звітна документація. Аналогічне містіться і у листі на а.с. 7 в матеріалах виконання судового доручення.

Таким чином, досудове слідство тривало більше 4 місяців, а судове - більше 4-ох років.

З врахуванням остаточного обсягу обвинувачення і кількості епізодів / 3- х/, факту відсутності певної документації по ПП, яку на даний час практично не можливо поновити, не можна вважати обгрунтованим і розумним необмежене продовження строків досудового, а в подальшому - і судового слідства по цій справі.

За її матеріалами, ОСОБА_1 неодноразово скаржився на незаконні, на його думку, дії працівників правоохоронних органів і виконавчої служби, в тому числі оскаржував податкові повідомлення рішення про визначення зобовязань з податку на прибуток / тобто інкриміновані суми по даній справі /. Його скарги на останні повідомлення місцевим господарським судом залишені без руху / до вирішення питань по даній кримінальній справі /. Апеляційним господарським судом це рішення залишено в силі, а Вищим господарським судом справа ще не розглядалась. По суті, господарські суді чекають остаточного рішення по кримінальній справі щодо обвинуваченого і це відповідне рішення слід прийняти з врахуванням і юридичним аналізом тих доказів, які є у справі.

Апеляція прокурора правильна в тому смислі, що повертаючи справу на дослідування і констатуючи його певні недоліки, суд 1-ої інстанції не зазначив конкретні слідчі дії, які підлягають до виконання.

Між тим, на думку колегії суддів, по даній справі першочергово слід усвідомити висунуте обвинувачення. Воно заключається в тому, що у 2003 - 2004 роках керівник вищевказаного ПП Михальчишин, при фактичної відсутності гол. бухгалтера, особисто здавав в податкові органи звіти, де не декларував у податкових деклараціях на прибуток той валовий дохід ПП, який він повинен був збільшити на суму непогашеної заборгованості перед 3-ма постачальниками товарів. Рішення господарських судів про стягнення відповідних боргів з ПП і самі справи в матеріалах кримінальної справи є.

В постанові від 25.12.09 р. суд послався на позицію підсудного, який ствердив, що у податковій звітності він збільшував валові доходи непогашеної заборгованості відразу після поставки товару, за яку він не міг розрахуватись або за яку частково розрахувався. Тобто відповідні правильні суми податків

З

вказувались ним ще у деклараціях за 2001-2002 роки / яких досудове слідство не встановило за збігом строків зберігання документації /.

Однак обвинувачення спростовувало ці доводи логічними обміркуваннями : на вищевказаний період діяло інше податкове законодавство, яке виключало можливість для покупця товару збільшувати або зменшувати валові доходи платника податків у поданих податкових деклараціях. Ця можливість була лише у продавця. Навпаки, нова редакція Закону від 24.12.2002 р. „ Про оподаткування прибутку підприємств „ вже дозволила робити дане коригування і покупцю товарів. Таким чином, обвинувачений практично не міг протягом 2001-2002 років змінювати в деклараціях / які навіть на даний час вже не збереглись і їх не можна було дослідити / розмір валових витрат платника податків.

Далі, обвинувачення стверджує, що протягом 2001-2002 років фактично і не відбувалось збільшення валових доходів 1111 „ Професіонал „ , а у податкових деклараціях не зазначались збільшені суми податків. При цьому робиться посилка на показання саме ОСОБА_1. Останній неодноразово показував, що корегування податкового кредиту перед підприємствами / яким ПП заборгував певні суми / - не було проведено . В різний час для чого називались різні причини : відсутність бухгалтерської освіти, знаходження судових рішень про стягнення боргів на виконанні, щоб не погіршувати фінансовий стан підприємства, щоб не збільшувати податкові зобовязання ПП, тощо / т. 1, а.с. 14, 196; т. З, а.с. 27-28/.

Лише в подальшому ОСОБА_1 змінив свою позицію і стверджував про корегування звітності у деклараціях за 2001-02 роки, усвідомивши, що це не можна / на його думку / спростувати. Однак судом 1-ої інстанції не дана оцінка його ж заяві в т. 2 на а.с. 205 про те, що усі документи свого ПП він надав для перевірки інспекторам ДІЛ. Саме їх акти викривали протиправну діяльність ОСОБА_1 по даній справі. В постанові суду не наведені безперечні доводи, які ставлять під сумнів дані акти податкових перевірок. Навпаки, свідок ОСОБА_2 як на досудовому слідстві, так і в суді давав розгорнуті і впевнені покази про обсяг вивчення ними податкової звітності від ПП Михальчишина, який ніколи не заявляв про будь-які прогалини у документації, про врахування вищевказаних рішень судів у поданих ним деклараціях / т. 4, а.с. 80, 83, 89; т. 2, а.с. 227, тощо /.

Цим доказам слід надати належну юридичну оцінку при новому судовому розгляді справи, в тому числі і показам обвинуваченого, встановити направленість його умислу і прийняти по справі законне та обгрунтоване рішення.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 281, 365 , 366 КПК України , колегія суддів

Ухвалила:

Апеляцію прокурора м. Житомира задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.12.2009 року щодо обвинуваченого ОСОБА_1 - скасувати.

4

а