Справа № 666/3474/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль, Волинської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , техніка-начальника секції з ремонту автомобільної техніки ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , проходячи військову службу за контрактом в посаді техніка-начальника секції з ремонту автомобільної техніки групи з ремонту техніки відділення автотехнічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, в порушення статутних вимог та закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з відпустки в період з 27 по 29 березня 2015 року та повторно з 02 квітня по 07 травня 2015 року.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, вчинене особою, зазначеною в частині другій цієї статті.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав, щиро розкаявся та показав, що активно сприяв розслідуванню злочину та дав детальні пояснення про обставини вчинення злочину та укладання угоди.

25 червня 2015 року між ОСОБА_5 та заступником військового прокурора Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений погодив із прокурором призначення йому покарання за інкримінований злочин передбачений ч.4 ст.407 КК України з врахуванням ст. 58 КК України у вигляді службового обмеження для військовослужбовців, строком на два роки, з відрахуванням в дохід держави 15 відсотків від суми грошового забезпечення.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінально-процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

ОСОБА_5 , судом, під розписку відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснено виключні підстави оскарження вироку суду винесеного на підставі угоди, а також можливість подачі прокурором клопотання про скасування вироку в межах строків притягнення до кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

Суд також переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер злочину та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, яке відповідає вимогам КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 червня 2015 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 між заступником військового прокурора Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості у вигляді службового обмеження для військовослужбовців, строком на два роки, з відрахуванням в дохід держави 15 відсотків від суми грошового забезпечення.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляції до Дніпровського районного суду м. Херсона.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1