Провадження № 1-кп/752/875/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2014 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008705 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:
- за вироком Ватутінського районного суду м. Києва від 30.08.1997 р. за ч. 1 ст. 84, ст. 46-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік,
- за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30.05.2000 р. за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки з конфіскацією майна,
- за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2004 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці,
- за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2008 р. за ч. 2 ст. 185 ,ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці,
- за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.03.2011 р. за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки,
- за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.10.2012 р. за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць,
- 27.06.2014 р. звільнений з Білоцерківської ВК № 35 на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 р.»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 вирішив повторно викрасти чуже майно, з цією метою, 04.10.2014 р. приблизно о 01 год. 20 хв., він підійшов до торгового павільйону «Одяг по 55 гривень», що по АДРЕСА_3 та за допомогою заздалегідь заготовленого дублікату ключа, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає проник всередину та зняв сигналізацію, де таємно викрав товар, а саме 50 пар джинсів, вартість яких становить 10245 грн., що належать ОСОБА_6 та поклав їх до сумки, але не зміг довести свій намір до кінця, оскільки на місце події прибули працівники ДСО та затримали його.
Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2. ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення, вчиненому повторно.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та показав суду про те, що він 04.10.2014 р., приблизно о 2 годині по пр-ту 40-річчя Жовтня, 104 в м. Києві він приїхав до магазину «Одяг по 55 гривень», від якого у нього був дублікат, відкрив магазин, відключив сигналізаю, викрав приблизно 50 пар джинсів, поклаів їх до сумки, і приблизно через 3 хвилини приїхали охоронці, викликали господарку магазину. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів як показання потерпілої, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин кримінального провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини кримінального провадження: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра не пербуває, з 11.11.2007 р. пербуває на обліку у лікаря нарколога із діагнозом "розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів", раніше неодноразово судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо лише в ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 04.10.2014 року (день фактичного затримання).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати, починаючи з 02 грудня 2014 року.
Речові докази у справі:
- ключ металевий, що приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- сумку чорного кольору із написом «адідас», що передана під зберігальну розписку ОСОБА_3 - залишити йому за належністю;
- 50 пар чоловічих джинсів, що пердані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 , - залишити їй за належністю.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській обл.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 04.10.2014 року (день фактичного затримання) до 01 грудня 2014 року включно.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1