Справа № 495/8177/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, є учнем 10 класу Білгород-Дністровської вечірньої змінної школи, раніше судимого:

-29.09.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75, 104, 76 КК України з випробуванням строком 2 роки,

зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ,

головний спеціаліст служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2015 року приблизно о 10.00 годині, умисно, з корисливою метою, знаючи і розуміючи, що його дії будуть помічені, знаходячись біля квартири, АДРЕСА_2 , відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 , яке знаходилось поряд з останньою, а саме: жіночою сумкою, не маючої матеріальної цінності, в якій знаходилось дитяча піжама вартістю 175 грн; 1 кг яблук вартістю 8 грн; 1 кг картоплі вартістю 5 грн; жіночий гаманець, не маючий матеріальної цінності, грошові кошти у сумі 700 гривень. Всього відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 888 гривень. Після чого з місця скоєння правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 зник, розпорядившись чужим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , допитом головного спеціаліста служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_7 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , допитом головного спеціаліста служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_7 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснив наступне. 20.09.2015 року вранці він знаходився на вулиці Перемоги, 14 а, в м. Білгород-Дністровський. Він побачив потерпілу на шостому поверсі, яка розмовляла по мобільному телефону та біля неї знаходилась жіноча сумка. В цей момент він схопив сумку та побіг по сходах вниз. Сумку та речі які знаходились в ній, він залишив в покинутому будинку. Собі він взяв із сумки грошові кошти у розмірі 700 грн. На даний час матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 не відшкодовано, але вона претензій до нього не має. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

У судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є його сином. Вона не має впливу на свого сина, на нього впливає оточення його друзів. Він не систематично відвідує школу. Вважає, що необхідно ще дати йому шанс для виправлення. Просила не позбавляти обвинуваченого волі.

У судовому засіданні головний спеціаліст служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_7 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку служби з 2012 року. Неодноразово проводились профілактичні бесіди з матір`ю. З вересня 2014 року зарахований до вечірньої школи, але він систематично не відвідує заняття. Відомо, що відносно обвинуваченого мається ще кримінальне провадження в Приморському районному суді м. Одеси.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його неповнолітній вік, за місцем навчання характеризується дуже негативно, є учнем 10 класу Білгород-Дністровської вечірньої змінної школи, але шкоду не відвідує, перебуває на обліку у лікаря-психіатра дитячої поліклініки, відповідно до акту обстеження санітарно-гігієнічні умови житла відповідають встановленим вимогам, проживає з матір`ю та вітчимом, має постійне місце проживання та реєстрації, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, раніше засуджувався за корисливий злочин з іспитовим строком, потерпіла ОСОБА_8 претензій до обвинуваченого не має, просила призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, оскільки він вчинив злочин до постановлення попереднього вироку і йому призначено покарання відповідно до ст. ст.75, 104, 76 КК України. Якщо за попереднім вироком особу засуджено із застосуванням ст. ст.75, 104, 76 КК України, а за знову винесеним вироком до покарання, що належить відбувати реально, то складання або поглинання призначених покарань не допускається і кожен вирок, а отже і призначене ним покарання, виконується самостійно.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_3 від 29.09.2015 року Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75, 104, 76 КК України з випробуванням строком 2 роки - виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання та направлення до відбування призначеного покарання.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченого та прокурору.

СУДДЯ