ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/9645/13-к
провадження № 1-кс/201/2853/2013
УХВАЛА

15 серпня 2013 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді Галічого В.М.

При секретарі Баштаненко І.О.

За участю:

Прокурора Кириєнка П.В.

Захисників адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

Підозрюваного ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Дніпропетровську клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.146, ч.3 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2013 року слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилався на те, що 18.07.2013 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області кримінальна справа № 62101752 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 9, ст. 146 ч. 2, ст. 364 ч. 3 КК України та ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч. 2, ст. 396 ч. 1 КК України повернута прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового досудового слідства.

06.08.2013 відповідно до вимог ст. ст. 39, 214 КПК України до Єдиного реєстру досудового розслідувань внесено відомості за № 0000182, за фактом скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 9, ст. 146 ч. 2, ст. 364 ч. 3 КК України та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч. 2, ст. 396 ч. 1 КК України

У ході розслідування кримінального провадження встановлено, що у травні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_6 з проханням позичити ОСОБА_7 грошові кошти. На вказану пропозицію ОСОБА_6 відповів згодою, за умови їх повернення з відсотками. Так, між ними виникли цивільно-правові відносини.

18 січня 2010 року ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 частину боргу в сумі 15000 грн., однак, у зв'язку з тим, що термін повернення боргу не влаштовував ОСОБА_3 і ОСОБА_6, у них виник злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7, для застосування психологічного впливу на останнього, з метою повернення боргу.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7, ОСОБА_3, будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, в інтересах третіх осіб, спільно з ОСОБА_6, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, за допомогою ОСОБА_8, ОСОБА_9Г, ОСОБА_10, ОСОБА_11 утримували ОСОБА_7 проти його волі, тобто незаконно позбавили волі останнього, в різних квартирах м. Дніпропетровська та м. Запоріжжя в період з 29 січня 2010 року по 28 лютого 2010 року, тобто тривалий період часу.

28 лютого 2010 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10, прямуючи з м. Запоріжжя, в районі повороту біля с. Башмачка Солонянського району Дніпропетровської області, зустрілися з ОСОБА_6 і ОСОБА_3, які були на автомобілі Тойота Прадо, чорного кольору, д/н НОМЕР_1 і передали їм ОСОБА_7, в якого були зав'язані ззаду руки і в області очей і рота наклеєний пластир. Останні посадили його на заднє сидіння автомобіля, після чого ОСОБА_3 сів поруч з останнім, а ОСОБА_6 керував автомобілем в напрямку м. Дніпропетровськ.

В ході руху в ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 з метою приховування раніше скоєного злочину, тобто незаконного позбавлення волі останнього, при цьому про свої злочинні наміри ОСОБА_3 не поставив до відома ОСОБА_6

28 лютого 2010 року, в період з 21 години 30 хвилин до 21 години 50 хвилин, реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_3, по ходу руху автомобіля, точне місце слідством не встановлено, в той час, коли ОСОБА_6 керував автомобілем, надів потерпілому ОСОБА_7 на голову поліетиленовий пакет, стиснувши край пакета в області його шиї, тим самим зафіксувавши його в положенні., що обмежило доступ для дихання повітрям, у результаті чого внаслідок механічної асфіксії в замкнутому просторі, у зв'язку з нестачею придатного для дихання повітря настала смерть потерпілого ОСОБА_7

Проїжджаючи у м. Дніпропетровську по вул. Томській, ОСОБА_6, керуючи автомобілем, в дзеркало заднього виду побачив на голові ОСОБА_7 поліетиленовий пакет, у зв'язку з чим зупинив автомобіль на узбіччі дороги, а ОСОБА_3 зняв пакет з голови ОСОБА_7, після чого витяг його з машини.. Перевіривши наявність ознак життя ОСОБА_7, він повідомив ОСОБА_6, що той помер.

Потім, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 помістили труп ОСОБА_7 на заднє сидіння салону автомобіля і попрямували у бік Усть-Самарського мосту, при цьому вимкнули свої мобільні телефони і приблизно о 22 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 з метою приховування раніше скоєного вбивства ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 приховати злочин, на що останній дав згоду. Далі ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_3, діючи умисно, перед в'їздом на Усть-Самарський міст, зупинили автомобіль, витягли труп ОСОБА_7, після чого, ОСОБА_3 дістав з автомобіля залізну плиту, буксирувальні автомобільні троси, скотч, пластир та поліетиленові пакети. Потім, ОСОБА_3 прив'язав тросом зазначену плиту до грудей ОСОБА_7, при льому, заклеївши очі та рот ОСОБА_7 пластиром, а на голову одягнув два поліетиленових пакети та зафіксував їх декількома витками скотчу. Приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_3 поклали труп ОСОБА_7 в салон автомобіля, виїхали приблизно на середину Усть-Самарського мосту та з метою приховування слідів злочину скинули труп ОСОБА_7 в річку ОСОБА_1.

15 серпня 2013 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.146, ч.3 ст.364 КК України.

Для закінчення розслідування необхідно провести додаткові допити свідків та підозрюваних, їх одночасні допити з метою прийняття процесуальних рішень стосовно учасників кримінальних правопорушень, витребувати інформацію та отримати відповідні висновки експертиз, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.

Також слідчий вказує на те, що на сьогодні відсутні підстави та умови для зміни чи скасування обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу, оскільки не зменшилися та продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор просив суд продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, оскільки запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Захисники підозрюваного та сам ОСОБА_3 просили суд відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність, вказаних ризиків.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши відповідно до ч.4 ст.193 КПК України матеріали, що мають значення для вирішення клопотання, приходить до наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.146, ч.3 ст.364 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання, в тому числі, таким спробам, як: п.1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п.3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; п.4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або зявилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З досліджених матеріалів вбачається, що заявлені прокурором ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися.

Обґрунтованими є й обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з огляду на наявність ризиків, встановлених п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України і підтверджених у судовому засіданні, значний обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести у кримінальному провадженні, дійсно не дозволяє завершити досудове розслідування без продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою.

При цьому, враховуючи, що запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо, а також приймаючи до уваги те, що суд апеляційної інстанції приймаючи рішення про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування не знайшов підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Не можуть бути прийняті судом до уваги доводи захисників стосовно не ознайомлення підозрюваного з клопотанням за три години до початку його розгляду, оскільки ст.199 КПК України, якою визначено порядок продовження строку тримання під вартою, не вимагає такого.

Крім того, клопотання внесене слідчим до суду містить всі передбачені кримінальним процесуальним законом вимоги до нього, а також було подано в межах пятиденного строку до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, як того вимагає ч.1 ст.199 КПК України.

У звязку з тим, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні злочину, що спричинив загибель людини, суд, керуючись положеннями ч.4 ст.199 та ч.4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне при постановлені ухвали не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 199 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.146, ч.3 ст.364 КК України, до 14 жовтня 2013 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 під вартою є 14 жовтня 2013 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя В .М. Галічий