Справа № 642/5892/13-к
Провадження №1-кп/642/354/13
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2013 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якої запобіжний захід не обирався, раніше засудженої 22.05.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст.. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;
- за звинуваченням її у скоєнні кримінальних правопорушень, яки передбачені ст. ст. 185 ч. 3, 357 ч. 3, 358 ч. 1, 358 ч. 4, 190 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

7 квітня 2013 року близько 21 години ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в кріслі при вході в квартиру побачила жіночу сумку раніше знайомої їй ОСОБА_8 , яку остання залишила без нагляду. ОСОБА_5 відкрила сумку та, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на незаконне заволодіння паспортом громадянина Украйни та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно викрала зазначені особисті документи потерпілої ОСОБА_8 .
Крім того, ОСОБА_5 , точний час в ході досудового слідства не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, переслідуючи мету, спрямовану на підробку документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою подальшого використання, відклеїла з паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фотографії, після чого, продовжуючи свій злочинний намір, вирізала по розміру дві фотографії зі своїм зображенням, та за допомогою клею вклеїла їх у вищевказаний паспорт, тим самим підробила вищевказаний документ з метою його подальшого використання.
Крім того, ОСОБА_5 , 17 квітня 2013 року, точний час в ході досудового слідства не встановлений, знаходячись за адресою: м. Харків вул. Полтавський шлях, 32, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету, спрямовану на використання завідомо підробленого документа, надала працівникам ПАТ «Укргазбанк» підроблений нею паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для оформлення заявки на отримання кредиту на суму 10000 гривень, тим самим використала завідомо підроблений нею документ.
Крім того, ОСОБА_5 , 17 квітня 2013 року, в денний час (точний час в ході досудового слідства не встановлений), маючи корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибула до банківської установи, а саме ПАТ «Укргазбанк» за адресою: м. Харків вул. Полтавський шлях, 32, та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, надала працівникам ПАТ «Укргазбанк» раніше підроблений нею паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для оформлення заявки на отримання кредиту на суму 10000 гривень, та представившись останньою і підписавши заяву №_ 001-20926-170413 від 17 квітня 2013 року від імені ОСОБА_8 , отримала гроші в сумі 10000 гривень, та таким чином заволоділа ними шахрайським шляхом. Після цього, заволодівши грошима, ОСОБА_5 зникла з місця скоєння злочину та розпорядилась ними на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укргазбанк» матеріальну шкоду на зазначену суму.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєні кримінальних правопорушень, яки передбачені ст..ст.357ч.2, 358ч.1, 358 ч.4 КК України визнала повністю, щиро покаялася та дала пояснення, аналогічні вищезазначеному викладу обставин.
Обвинувачення за ст. 190ч.2 КК України визнала частково, пояснивши, що дійсно у зазначений вище час , вона скориставшись підробленим паспортом , як зазначено вище, отримала кредит у сумі 10000гр. у вказаному банку з метою сплатити борг іншої особі, однак при цьому вона не мала мети неповернення кредиту та бажала намір його повернути, як зазначено у договорі банку. При цьому пояснила, що за своїм паспортом вона не змогла отримати кредит, так як він був нею раніше втрачений.
Суд вважає, що вина обвинуваченої в інкримінованих їй вищезазначених діях знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підтверджується наступними доказами , які були зібрані в ході досудового слідства, та які згідно до вимог ст.22, 23, 27 КПК України безпосередньо досліджені судом у відкритому судовому засіданні.
- потерпіла ОСОБА_8 , яка була допитана у судовому засіданні пояснила , що на початку квітня 2013 року вона знаходилася у своєї подруги ОСОБА_9 вдома. Сумку , в якій знаходились гаманець, паспорт , телефони та інші речи , вона залишала у тамбурі . Побувши у гостях вона пішла додому . Через декілька днів вона виявила що зник її паспорт, у зв`язку з чим вона звернулася до дільничного інспектора за фактом втрати паспорту та через місяць його відновила. У травні до дому зателефонували представники банку та запитали , чому вона не виплачує кредит, на що вона повідомила, що ніякого кредиту вона не брала, а коли приїхала до банку, то вияснила, що під її документи (підроблений паспорт) був отриманий кредит у сумі -10000гр., на фото в якому вона впізнала свою подругу ОСОБА_10 .
Також, вина обвинуваченої підтверджується наступними документами , наданими стороною обвинувачення із матеріалами кримінального провадження, яки згідно до вимог ст..358 КПК України були досліджені у судовому засіданні .
- заявою ОСОБА_10 за №001-20926-170413 від імені ОСОБА_8 від 17 квітня 2013 року на отримання кредиту , графіком платежів від 17.04.2013 року, заявою на надання/перерахування кредитних коштів, анкетою клієнта, дозволом фізичної особи на обробку персональних даних, копією паспорта ОСОБА_8 , в якій вклєєна фотокартка ОСОБА_10 , довідкою про присвоєння ідентифікаційного коду на им`я ОСОБА_8 , яки згідно до ухвали слідчого судді від 14.06.2013 року були вилучені разом із кредитною справою на ім`я ОСОБА_8 та зберігалися у ПАТ «дельта банк» за адресою : Київ, вул..Щорса, 36-б.
Доводи обвинуваченої про те, що вона не мала умислу на шахрайство та корисливого мотиву на заволодіння коштами банку , отримуючи кредит на підставі підробленого документу , суд не бере до уваги та відхиляє , тому що вважає, що дані доводи є спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намір пом`якшити відповідальність.
Згідно до вимог закону , шахрайство вважається закінченим з моменту заволодіння майном або придбання права на майно.
Як вбачається з обставин справи, ОСОБА_5 за підробленим паспортом отримала кредитні кошти , заволоділа ними та використала їх на свої потреби, не повернувши їх банку дотепер.
Таким чином, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинила незаконне заволодіння паспортом , підробила його з метою використання , використовувала завідомо підроблений документ, а крім того, заволоділа чужим майном шляхом обману , тобто вчинила шахрайство , повторно, а тому її дії суд кваліфікує відповідно до ст..ст.357ч.3., 358ч.1, 358ч.4 та 190 ч.2 КК України.
Органом досудового слідства ОСОБА_5 звинувачується також і у скоєнні кримінального правопорушення, яке передбачене ст..185ч.3 КК України, та їй повідомлено про підозру в тому що ОСОБА_5 , 20.12.2012 року в період часу з 07 годин 45 хвилин до 18-00 години, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, прибула за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму метало-пластикового вікна проникла до приміщення вищевказаного будинку, де продовжуючи свої злочинні дії, таємно викрала із сейфу, ключ від якого знаходився в дверці сейфу, ювелірні вироби, а саме: обручку із металу жовтого кольору 583 проби, розміром 18 мм., загальною вагою 12,88 грам, вартістю 3209,57 гривень; обручку із металу жовтого кольору 583 проби, розміром 17 мм, масою 4,51 грам, вартістю 1123,85 гривень; обручку із металу жовтого кольору 583 проби, розміром 18 мм, вагою 5,5 грам, вартістю 1370,55 гривень; обручку із металу жовтого кольору 583 проби, розміром 17 мм., із візерунком у вигляді хрестиків, вагою 4,81 грам, вартістю 1198,60 гривень; пару сережок із металу жовтого кольору 583 проби, із вставками з каменю «рубін», вагою 4 грама, вартістю 996,76 гривень; пару сережок із металу жовтого кольору, 583 проби, з білим каменем, вагою 2,5 грама, вартістю 622,98 гривень; ланцюжок із металу жовтого кольору, 583 проби, довжиною близько 25 см., вагою 2 грама, вартістю 498,38 гривень; ланцюжок із металу жовтого кольору 583 проби, загальною довжиною близько 30 см., вагою 2,23 грам вартістю 555,69 гривень; хрестик із металу жовтого кольору 583 проби, вагою 3,57 грама, вартістю 889,60 гривень; медальон із металу жовтого кольору 583 проби, з камінцем червоного кольору, вагою 1,57 грама, вартістю 391,22 гривень; наручний браслет із металу жовтого кольору 583 проби, вагою 2.61 грама, вартістю 650,39 гривень; жіночу каблучку із металу жовтого кольору 500 проби, розміром 17 мм, вагою 1.98 грам, вартістю 423,15 гривень; жіночу каблучку з каменем, із металу жовтого кольору 583 проби, вагою 2,86 грама, вартістю 712,68 гривень; жіночу каблучку з різним візерунком 583 проби, розмір 17 мм., вагою 3,87 грама, вартістю 964,36 гривень, а всього - на загальну суму 13607 гривень 78 копійок, а також грошові кошти в сумі 700 гривень, що належать ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 14307 гривень 78 копійок.
Дослідивши доказі, надані органом досудового слідства у цієї частині обвинувачення , суд прийшов до висновку , що ОСОБА_5 має бути виправдана за недоведеністю вчинення нею вказаного кримінального правопорушення з наступних підстав.
Допитана ОСОБА_5 пояснила, що даної крадіжки вона не вчиняла, дійсно вона здавала ювелірні вироби у ломбарді м.Полтави у грудні 2012 -січні 2013 років , однак ці ювелірні вироби належали її бабусі , що у судовому засіданні підтвердила і її мати ОСОБА_11 .
Як свідчать обставини справи , за скоєння вказаної крадіжки ОСОБА_5 не затримувалася, та ніяких ювелірних виробів та грошей , про які йде мова в обвинуваченні , у неї не вилучалося.
На підтвердження причетності ОСОБА_5 до вказаної крадіжки сторона обвинувачення посилається на лист генерального директора ломбарду «Скарбниця», з якого вбачається , що дійсно у грудні 2012- січні 2013 року ОСОБА_5 здавала золоті вироби ( чотири обручки, дві каблучки та браслет), всього 7 найменувань.
Як зазначено вище , обвинувачується ОСОБА_5 у крадіжки золотих виробів зі слів самої потерпілої ОСОБА_7 у кількості біля 20 найменувань.
Також сторона обвинувачення посилається на висновок товарознавчої експертизи, якою встановлена вартість викраденого майна становить 13607,78 гр., однак , як вбачається з даного висновку, він був зроблений не на підставі візуального огляду речей , тобто ювелірних виробів , а методом порівняння з аналогічними предметами на момент скоєння злочину.
Таким чином, вказані докази не свідчать про те, що дійсно ОСОБА_10 викрала ювелірні вироби у ОСОБА_7 та вказаних доказів на думку суду не достатньо, а усі сумніви при цьому суд тлумачить на користь обвинуваченої, при цьому суд також додержується й вимог ч.3 ст.373 КПК України, згідно до якої обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості у вчинення кримінального правопорушення..
Також слід зазначити, що у вказаному листі генерального директора, органу досудового слідства було повідомлено про те, що при роздрібному продажу не викуплених заставодавцями предметів закладу у магазинах комісійної торгівлі кінцевому споживачу , не фіксується інформація по фізичних осіб , яким було реалізовано ці речи.
Однак , при цьому , у матеріалах кримінального провадження , яки були надані суду прокурором, не міститься ніяких даних про те, що органом досудового слідства приймалися оперативно-розшукові дії , направлені на встановлення таких осіб, яким були реалізовані ювелірні вироби з наступною метою вилучення таких речей та для пред`явлення їх для впізнання потерпілої ОСОБА_7 .
У судовому засіданні допитана потерпіла ОСОБА_7 підтвердила тільки факт самої крадіжки ювелірних виробів за місцем її проживання за її відсутність, при цьому пояснила, що підозрює в цьому ОСОБА_10 , яка раніше до моменту крадіжки неодноразово була у неї вдома.
Як свідчать обставини справи, ювелірні вироби, про яки при допиті на досудовому слідстві зазначала потерпіла у ході слідства виявлені не були, обвинувачення у крадіжки ювелірних виробів було пред`явлено ОСОБА_5 (найменування, кількість та інше) зі слів потерпілої.
ОСОБА_5 раніше судима, судимість не погашена, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої , суд не вбачає.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень , зазначені вище дані про особу обвинуваченої, та призначає їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави.
Згідно до вимог ст..72 КК України вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 22.05.2012 року підлягає самостійному виконанню.
Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 на її користь матеріальної шкоди у сумі 2000гр. та моральної шкоди у сумі -1000гр. підлягає часткову задоволенню тільки в частині стягнення моральної шкоди, тому що потерпілою не надано суд ніяких доказів на підтвердження матеріальної шкоди, але при цьому суд залишає за нею право для звернення до суду в порядку цивільного судочинства у цієї частині.
Цивільний позов ОСОБА_12 - представника ПАТ «Дельта банк» про стягнення матеріальної шкоди у сумі -10000гр. на користь банку суд задовольняє у повному обсязі з наступних підстав.
У судове засідання представник банку викликався неодноразово, однак до суду не з`явився.
Згідно до вимог ст..326 КПК України цивільний позов може бути розглянутий за відсутністю цивільного позивача, його представника, якщо обвинувачений повністю визнав пред`явлений позов.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 позов визнала повністю, при цьому пояснила, що нею були зроблені кроки для погашення боргу , однак банком їй в цьому було відмовлено, посилаючись на те, що справа знаходиться у суді.
Згідно до вимог ст..129 КПК України , враховуючи те, що ОСОБА_5 за епізодом крадіжки майна ОСОБА_7 судом підлягає виправдуванню , суд залишає даний позов без розгляду.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. 357 ч. 3, 358 ч. 1, 358 ч. 4 та 190 ч. 2 КК України, та призначити їй покарання:
за ст. 357 ч. 3 КК України - у вигляді штрафу в дохід держави у сумі - 850гр.
за ст. 358 ч. 1 КК України - у вигляді штрафу в дохід держави у сумі- 1500гр.
за ст. 358 ч. 4 КК України - у вигляді штрафу в дохід держави у сумі- 850гр.
за ст. 190 ч. 2 КК України - у вигляді _штрафу в дохід держави у сумі- 1700гр.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 1700 гр.
ОСОБА_5 за ст..185ч.3 КК України по суду виправдувати за недоведеністю вчинення нею даного кримінального правопорушення .
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 не обиралася.
Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 22.05.2012 року відносно ОСОБА_5 підлягає самостійному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
Позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» матеріальну шкоду у розмірі 10000 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1