Справа № 587/879/15-к

В И Р О К
27 січня 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працездатного, не працюючого, до 2000 року не судимого в порядку ст. 89 КК України, раніше судимого 1) вироком Сумського районного суду Сумської області від 11 жовтня 2000 року за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі; 2) вироком Сумського районного суду Сумської області від 11 квітня 2001 року за ч. 3 ст. 81, ст. 461 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік та штрафу в сумі 680 гривень; 3) вироком Сумського районного суду Сумської області від 25 лютого 2002 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, 70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 4) вироком Сумського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2005 року за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 5) вироком Сумського районного суду Сумської області від 17 березня 2010 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 12 днів за ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2012 року, 6) вироком Сумського районного суду Сумської області від 5 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, ухвалою судової колегії у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 20 червня 2013 року вирок суду першої інстанції скасований, постановлено новий вирок, яким ОСОБА_6 призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 25 липня 2014 року; 7) вироком Сумського районного суду Сумської області від 10 березня 2015 року за ч.2 ст. 185 КК України ( на підставі угоди) до 1 року позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив ряд умисних корисливих злочинів за наступних обставин.
Так, 05.03.2015 року близько 19 години, проходячи по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 вирішив вчинити крадіжку металевих виробів з домоволодіння. З цією метою він зайшов на територію неогородженого домоволодіння АДРЕСА_2 , але металевих виробів на території даного домоволодіння не знайшов. При цьому він помітив, що на огородженій території сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 лежать металеві вироби. Впевнившись, що його дії залишаться непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна переліз через металеву сітку - рабицю, якою огороджена територія домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , звідки таємно викрав металеві труби вагою по 40 кг кожна вартістю 273 грн. 90 копійок та переніс їх на територію домоволодіння АДРЕСА_3 . Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 викрав з території даного домоволодіння ще й дрібний металобрухт загальною вагою 3 кг.
Після цього ОСОБА_6 переліз на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де погрузив викрадені металеві речі на велосипед та поїхав до свого знайомого ОСОБА_8 на АДРЕСА_1 , де продав викрадене в якості металобрухту за 100 грн., а гроші в подальшому витратив на власні потреби.
Крім того, 27.03.2015 року близько 06:00 год. ОСОБА_6 пішов до домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_9 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 . Перебуваючи в коридорі вказаного домоволодіння, користуючись тим, що ОСОБА_9 , відмовивши у проханні позичити йому гроші, зачинила двері та пішла до будинку, ОСОБА_6 , перебуваючи в коридорі домоволодіння, помітивши мобільний телефон, що лежав в кухні на столі, користуючись тим, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб та самої потерпілої, таємно викрав мобільний телефон «Nокіа» 206 вартістю 606 гривень, завдавши потерпілій шкоди на зазначену суму.
Не зупиняючись на вчиненому, 29.03.2015 р. приблизно об 11:00 год., проходячи повз городу домоволодіння АДРЕСА_5 .Сироватка, власником якого є ОСОБА_10 , ОСОБА_6 помітив на неогородженій території даного домоволодіння побутовий газовий балон, який вирішив викрасти. Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, таємно викрав побутовий газовий балон вартістю 581 грн., в якому перебувало 15 літрів газу «Пропан» вартістю 147,75 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 728,75 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково і пояснив, що дійсно 27.03.2015 року близько 06:00 год. він пішов до домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_9 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 . Господарка пустила його до будинку, він попросив в неї позичити йому гроші, однак ОСОБА_9 відмовила йому і сказала, щоб він уходив. При цьому вона пішла в будинок, а він залишився в коридорі. В цей момент він побачив на столі в кухні мобільний телефон, який, користуючись відсутністю потерпілої, викрав, поклав в карман та пішов з будинку. Наступного дня телефон, який він хотів продати, але не встиг, був повернутий потерпілій.
Крім того, 29.03.2015 р. приблизно об 11:00 год., проходячи повз город домоволодіння АДРЕСА_5 .Сироватка, власником якого є ОСОБА_10 , він помітив на неогородженій території даного домоволодіння побутовий газовий балон червоного кольору, який вирішив викрасти. Впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, він таємно викрав побутовий газовий балон, в якому перебувало близько 15 літрів газу і пішов з місця вчинення злочину. В подальшому газовий балон було в нього вилучено та повернуто власнику. ОСОБА_6 погодився з розміром та вартістю викраденого.
За ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 винним себе не визнав, пояснивши, що дійсно крадіжка труб та металобрухту була ним вчинена за обставин, зазначених в описовій частині вироку, однак на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 він не проникав, а викрадене майно знаходилось не на території її домоволодіння, а на обніжку між земельними ділянками. Через паркан з сітки-рабиці він не перелазив, бо в цьому не було необхідності. Викрадені ним труби та металобрухт він погрузив на велосипед та відвіз своєму знайомому ОСОБА_11 , якому продав викрадене за 100 гривень, які витратив.
Не дивлячись на часткове визнання вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_7 як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні категорично стверджувала, що належні їй 2 металеві труби знаходились на території її домоволодіння між туалетом і парканом, що відділяє двір від присадибної ділянки. Там же знаходився і дрібний металобрухт. 5 березня 2015 року увечері вона зачинила всі двері та пішла відпочивати, а 6 березня 2015 року близько 8 годині вона вийшла у сад і виявила, що в неї викрадені 2 металеві труби і дрібний металобрухт загальною вагою близько 83 кг. Територія саду і те місце, де знаходились труби, з усіх боків огороджена парканом, вільного доступу сторонніх до цього місця немає. Виявивши крадіжку, вона помітила сліди, що вели від місця, де знаходились металеві труби в бік сусіднього домоволодіння АДРЕСА_3 . Проникнути до місця зберігання труб інакше, як перелізши через паркан, неможливо. По слідах вона зрозуміла, що труби перекидали через паркан, сітка рабиця в цьому місці була пошкоджена, труби тягли по землі. Зазначені обставини відображені в протоколі огляду місця події, з яким вона ознайомлювалась. Під час судового розгляду співмешканка ОСОБА_6 обіцяла відшкодувати завдану шкоду і умовляла її казати на суді про те, що труби знаходились не на огородженій території домоволодіння.
Показання потерпілої ОСОБА_7 суд вважає достовірними, оскільки вони докладні, логічні, узгоджуються з матеріалами справи і підтверджуються іншими зібраними по справі доказами.
З протоколу огляду місця події від 7 березня 2015 року з фотознімками вбачається, що територія городу та саду потерпілої ОСОБА_7 огороджена парканом з сітки рабиці, а домоволодіння повністю по периметру огороджено дерев`яним парканом ( ар. с. 12-16).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка слідчий Сумського РВП ОСОБА_12 пояснила, що вона проводила досудове слідство по справі. Під час досудового слідства ОСОБА_6 повністю визнавав себе винним, погодився на проведення слідчого експерименту по епізоду крадіжки металевих труб з домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_7 . При цьому під час проведення слідчої дії ОСОБА_6 показав на паркан з металевої сітки, що огороджував місце вчинення злочину, показав місце, де він перелазив через паркан та проникав на територію домоволодіння потерпілої, продемонстрував послідовність своїх дій, вказав місце знаходження у дворі металевих труб.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка за клопотанням обвинуваченого дільничний інспектор поліції ОСОБА_13 пояснив суду, що після звернення потерпілої ОСОБА_7 з заявою про вчинення крадіжки, він виїжджав на місце вчинення злочину, бачив сліди взуття. Після розмови з потерпілою він поїхав до місця проживання ОСОБА_6 , який в розмові визнав себе винним в крадіжці металевих труб та металобрухту.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка слідчий СВ Сумського РВП ОСОБА_14 пояснив, що він проводив огляд місця події за фактом вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 . Огляд проводився у присутності сусідів ОСОБА_7 - понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Після складання протоколу ніяких заяв від учасників слідчої дії не надходило, протокол був прочитаний всім учасникам слідчої дії вголос. Результати огляду домоволодіння були зафіксовані протоколом огляду місця події від 7 березня 2015 року, який був ним складений і який був пред`явлений йому в судовому засіданні ( ар. с.12-16).
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він разом з матір`ю похилого віку був присутній в якості понятого при проведенні слідчого експерименту. Під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_6 показав, що на територію домоволодіння ОСОБА_7 він зайшов через територію домоволодіння АДРЕСА_3 , показував де знаходились труби; при цьому ОСОБА_6 показував добровільно, ніхто з присутніх на нього не тиснув, не погрожував і не умовляв, на погане самопочуття ОСОБА_6 не скаржився, вільно відповідав на запитання.
Допитаний за клопотанням обвинуваченого свідок ОСОБА_17 пояснила, що її було запрошено в якості пойнятої при проведенні огляду місця події 7 березня 2015 року. При цьому вони перебували в кухні з ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , розповідала про обставини крадіжки, а слідчий записував, а потім робив фотографії. При цьому свідок пояснила, що ОСОБА_7 , в ході огляду місця події неодноразово пояснювала, що бачила, як з сараю труби тягнув ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що в березні 2015 року, проходячи по вулиці, він побачив ОСОБА_6 , який тягнув 2 труби і який попросив допомогти, на що він погодився. Вони погрузили труби на велосипед і пішли до одного з мешканців села здавати труби на металобрухт. Після продажу труб купили спиртне. ОСОБА_6 казав, що труби він знайшов у ярку.
З висновку судово-товарознавчої експертизи вбачається, що вартість 2 металевих труб та металобрухту вагою 83 кг, викраденого у ОСОБА_7 , становить 273 гривні 90 копійок ( ар. с. 25-26).
З протоколу слідчого експерименту з фототаблицею від 26 березня 2015 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_19 , повністю визнаючи себе винним по епізоду крадіжки металевих труб з домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_7 , добровільно показав на паркан з металевої сітки, що огороджував місце вчинення злочину, показав місце, де він перелазив через паркан та проникав на територію домоволодіння потерпілої, вказав місце знаходження у дворі металевих труб, показав як перекидав викрадені труби через паркан з сітки-рабиці, якою огороджене домоволодіння, продемонстрував послідовність своїх дій ( ар.с.54-65).
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а часткове визнання своєї вини за ч. 3 ст. 185 КК України суд розцінює як природнє бажання пом`якшити свою відповідальність.
Пояснення свідка ОСОБА_17 в тій частині, що за поясненнями потерпілої ОСОБА_7 крадіжку труб скоїв ОСОБА_18 суд розцінює критично, оскільки сама ОСОБА_7 пояснень ОСОБА_17 не підтверджує. До того ж сам ОСОБА_6 не заперечує, що крадіжку труб вчинив саме він, а не інша особа, в тому числі і ОСОБА_18 , який в судовому засіданні заявив, що не причетний до викрадення металевих труб.
Пояснення свідка ОСОБА_15 в тій частині, що він чув від ОСОБА_6 , що металеві труби знаходились на обніжку, не на території домоволодіння, не можуть бути підставою для зміни кваліфікації скоєного ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки ці показання суперечать іншим зібраним по справі доказам протоколу огляду місця події, який підписаний самим ОСОБА_15 , протоколу слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_15 також був присутнім в якості понятого і підписав протокол слідчої дії, показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , а також потерпілої ОСОБА_7 .
Отже, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 на суму 606 гривень, а також майна потерпілого ОСОБА_10 на суму 728,75 грн.
Крім того, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він повторно, з проникненням до іншого сховища скоїв таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 на суму 273,90 грн.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, помякшуючі відповідальність обставини свою вину визнав і щиро розкаявся у скоєному, матеріальна шкода частково відшкодована, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв`язку з чим має слабкий стан здоров`я і перебуває на диспансерному обліку.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.
З врахуванням зазначених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з ст. 100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374,376 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю покарань, шляхом часткового складання даного покарання і покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Сумського районного суду Сумської області від 10 березня 2015 року, яким він засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, визначити покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково, у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, приєднати покарання, призначене ОСОБА_6 цим же вироком за ч. 3 ст. 185,ч.4 ст. 70 КК України, і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити - утримання під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 31 березня 2015 року моменту фактичного затримання.
Зарахувати в строк відбування покарання час утримання ОСОБА_6 в СІЗО м. Суми з 31 березня 2015 року по 27 січня 2016 року включно з розрахунку, встановленого Законом України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Речові докази мобільний телефон «Nокіа 206», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити в розпорядженні законного володільця - ОСОБА_9 ; побутовий газовий балон та 15 літрів газу «Пропан», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_10 .
Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави ( місцевий бюджет) 495 гривень 04 копійки витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчих експертиз ( код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя