печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 14.08.2015 про відмову в задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 14.08.2015 про відмову в задоволенні клопотання.

В обґрунтування скарги посилається на те, що третім слідчим відділом управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000625 від 15.07.2014 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Вказує, що 11.08.2015 він в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого ОСОБА_4 з клопотанням про повідомлення Робочий апарат Укрбюро Інтерполу про встановлення місцеперебування ОСОБА_5 на території України за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, слідчий постановою від 14.08.2015 відмовив в задоволенні клопотання. Також вказує, що дана постанова є незаконною та необгрунтованою, оскільки всупереч висновків слідчого медичний висновок щодо ОСОБА_5 не містить ні зображення державного герба Російської Федерації, ні фрази «печатка Російської Федерації», даний висновок не є юридичною формою рішення державного чи іншого органу та не може бути визнаний недійсним, а лише підтверджує факт перебування розшукуваної особи - ОСОБА_5 в медичному закладі з відкритою черепно - мозковою травмою. Окремо вказує, що оскільки сухопутна територія Автономної Республіки Крим є невід"ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а відтак відсутні перепони для задоволення клопотання.

Посилаючись на викладені обставини та положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України від 09.01.1997 за № 3/1/2/5/2/2, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 26.02.1997 за № 54/1858; роз`яснення Президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» від 26.01.2000 № 02-5/35, наказ Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 № 385, ставить питання про скасування оскаржуваної постанови та зобов`язання старшого слідчого ОСОБА_4 повідомити Робочий апарат Укрбюро Інтерполу про встановлення місцеперебування розшукуваної особи - ОСОБА_5 на території України за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити, додатково звернув увагу на невмотивованість оскаржуваної постанови, оскільки з її змісту залишається незрозумілим, які обставини стали підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Старший слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку учасників провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що третім слідчим відділом управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000625 від 15.07.2014 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

11.08.2015 захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 з клопотанням про встановлення місцеперебування розшукуваної особи - ОСОБА_5 на території України за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_4 постановою від 14.08.2015 відмовив в задоволенні клопотання.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст.110 КПК України, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Разом з тим, слідчим ці вимоги кримінального процесуального закону в повній мірі дотримані не були.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови, слідчий обмежився лише наведенням руху досудового розслідування кримінального провадження та констатацією тієї обставини, що з Робочого бюро Інтерполу чи іншого уповноваженого органу повідомлення про місцезнаходження ОСОБА_5 не надходили, після чого зробив висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Разом з тим, сам по собі цей довід з посиланням на відомості станом на 25.03.2015 не може бути достатнім для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, доводи слідчого про недійсність наданої стороною захисту медичної документації, не містять висновку слідчого в контексті вимог ст. 94 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Враховуючи викладене, а також те, що розгляд справи відбувається на засадах змагальності, скарга в цій частині підлягає задоволенню, оскільки викладені в ній доводи заслуговують на увагу та не спростовані слідчим.
Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом з тим, щодо решти вимог скарги про зобов`язання слідчого вчинити дії, вказані в прохальній частині скарги, то слідчий суддя не уповноважений вирішувати такого роду питання шляхом вирішення скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 14.08.2015 про відмову в задоволенні клопотання - скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1