Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/937/14-к
Провадження № 1-кп/506/9/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.09.2015смт.Красні Окни

23 вересня 2015 року Красноокнянський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

та сторони захисту

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Красні Окни кримінальне провадження ,внесене до ЄРДР 29 липня 2013 року № 0000362 про обвинувачення

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,громадянина

України,з середньою освітою,одруженого ,не працюючого,

раніше не судимого

в скоєнні злочину,передбаченого ч. 3 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В :

В ніч 28 липня на 29 липня 2013 року ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна , прибув у домогосподарство ,розташоване в с.Антонівка Красноокнянського району Одеської області ,що належить ОСОБА_5 і шляхом вільного доступу проник до літньої кухні,звідки , реалізуючи злочинний корисливий намір ,направлений на таємне викрадення чужого майна, викрав 27 листів 8-хвильового шиферу вартістю 20 грн за лист та помістив зазначений шифер на свою гужову повозку,після чого , через деякий час ,продовжуючи свої злочинні дії,почав рух запряженою повозкою від домогосподарства ОСОБА_8 . У цей час ОСОБА_7 був помічений сусідами ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ,які достовірно усвідомлювали незаконність вилучення ОСОБА_7 шиферу із господарства ОСОБА_11 і намагалися його зупинити шляхом особистого звернення,вимогами зупинитися тощо. Однак ОСОБА_7 , почувши вимогу останніх зупинитись, почав швидше рухатись по вулиці, оскільки усвідомив, що його незаконні дії, направлені на викрадення майна, викриті, і з метою уникнення кримінальної відповідальності ,ігнорував волю присутніх громадян і усвідомлюючи факт викрадення чужого майна у присутності інших осіб , поїхав на гужевій повозці з викраденим шифером у невідомому напрямку.

Своїми незаконними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій шкоди на суму 540 грн.

Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_7 себе винним не визнав і пояснив,що інкримінованого йому злочину не вчиняв ,вночі з 28 на 29 липня 2013 року своєю повозкою не їздив і шиферу не брав, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в ту ніч не бачив і вважає,що вказані свідки його обмовляють із заздрощів.

Потерпіла ОСОБА_5 повідомила суду,що їй на праві приватної власності, у порядку спадкування після смерті матері, належить домоволодіння у с.Антонівка Красноокнянського району. Так як вона постійно проживає у м.Одеса,то у с.Антонівка за дальністю проживання та станом здоров`я в останні роки приїздила рідко,однак просила сусідів приглядати за домогосподарством, так як там були деякі матеріальні цінності, у тому числі і шифер ,який багато років тому її мати придбала у місцевому колгоспі .У кінці липня 2013 року їй повідомили сусіди,що ОСОБА_15 викрав із її будинку шифер. Після цього вона через деякий час приїхала до Красноокнянського РВ ГУМВС України та написала заяву про вчинений злочин.Взагалі у нєї викрали 100 листів шиферу ,а також вікна та двері,розібрали стіни та грубку та викрали камінь, цеглу і вона вважає,що ОСОБА_15 причетний до викрадення всього майна.

Свідок ОСОБА_10 повідомила ,що проживає в с.Антонівка на одній вулиці з ОСОБА_16 і на цій же вулиці розташований будинок ОСОБА_8 . У кінці липня 2013 року пізно ввечері вона вийшла з будинку у подвір`я і почула якісь звуки із будинку ОСОБА_11 ,у якому ніхто не живе , і їй здалося,ніби знімають шифер.Вона пішла до сусідки ОСОБА_17 і вже разом вони пішли на подвір`я ОСОБА_8 . Поряд з домогосподарством ОСОБА_11 ,вже на територіїї сусіднього закинутого домогосподарства ,стояла незапряжена повозка , на якій було складено шифер. Шифер був прикритий сіном.Вони впізнали повозку ОСОБА_18 ,бо така повозка була лише у нього,а тим паче, він живе поряд і вони неодноразово бачили його на цій повозці. ОСОБА_19 почала кликати того,хто загрузив шифер на повозку. ОСОБА_20 постать промелькнула,але вона не впізнала,хто це був .Після цього вона пішла додому,так як у неї вдома залишилась маленька дитина,але невдовзі почула якісь крики .Вона вибігла на вулицю і побігла до будинку ОСОБА_8 . Вона зрозуміла,що це ОСОБА_19 кричить до викрадача.Коли вона бігла по вулиці,то побачила,що біля свого будинку стоїть сусідка ОСОБА_21 . Підбігши до будинку ОСОБА_11 ,вона побачила,що від`їжджає вже запряжена та ж підвода з шифером,що вони бачили,а на підводі сидів ОСОБА_22 . До нього кричала ОСОБА_19 і вимагала,щоб він зупинився.Вона також почала кричати до ОСОБА_18 ,щоб він зупинився,але той відповів їм ,що це не їх справа,висловившись при цьому в їх адресу нецензурною лайкою і поїхав у сторону с.Олександрівка Красноокнянського району. Все це бачила ОСОБА_14 ,яка також щось говорила до ОСОБА_23 . Вона зателефонувала до міліції,але міліція приїхала тільки вранці.Вона одразу повідомила,що саме ОСОБА_15 вкрав шифер.

Свідок ОСОБА_24 дала аналогічні пояснення , доповнивши, що після того,як вони разом з ОСОБА_13 побачили завантажену шифером підводу , яку впізнали як підводу ОСОБА_18 , вони намагалися вияснити ,хто саме завантажив шифер.Але на їх заклики ніхто не обізвався і вони пішли по домам.Однак через деякий час вона почула якійсь шум і ,вийшовши на вулицю,побачила,що ОСОБА_15 у ту ж,що вони бачили повозку з шифером запрягає коня.Вона почала кричати на ОСОБА_18 ,щоб він припинив красти шифер. Однак ОСОБА_15 на неї не звертав уваги , продовжував свої дії , відсварювався від нєї У цей час підбігла ОСОБА_13 ,яка також криками намагалася зупинити ОСОБА_18 , але той не зважав на них, сказав їм ,що це не їх справа,висловившись при цьому в їх адресу нецензурною лайкою і поїхав у сторону с.Олександрівка Красноокнянського району. Все це бачила ОСОБА_14 ,яка також щось говорила до ОСОБА_23 . ОСОБА_13 повідомила про дії ОСОБА_18 в міліцію,але міліція приїхала тільки вранці.

Свідок ОСОБА_25 повідомила,що проживає на одній вулиці з ОСОБА_16 , ОСОБА_26 і ОСОБА_13 і на цій же вулиці розташований будинок ОСОБА_8 . У кінці липня 2013 року пізно ввечері їй зателефонувала ОСОБА_19 і повідомила ,що ОСОБА_15 із будинку ОСОБА_11 завантажив шифер .Вона вийшла на вулицю і побачила ,що по вулиці на підводі їде ОСОБА_15 і на підводі був завантажений шифер. ОСОБА_19 та ОСОБА_13 щось до нього кричали,а вона спитала його : « Що,їдеш в Олександрівку ?» Він їй відповів ; «Так » і поїхав. Вдень, після цих подій, вона розмовляла з ОСОБА_16 та сварила його за крадіжку ,намагалася вплинути на його совість ,але той так і не повернув шиферу.

Судом також були досліджені письмові докази.

- 29 липня 2013 року за № 0000362 у ЄРДР була зареєстрована заява ОСОБА_10 ,про те ,що 28 липня 2013 року з домогосподарства ОСОБА_11 в с.Антонівка Красноокнянського району було викрадено листи шиферу / а.п.57/;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 липня 2013 року від ОСОБА_10 ,про те,що близько 23.00 г в с.Антонівка Красноокнянського району ОСОБА_7 забрав із господарства ОСОБА_11 листи шиферу./ а.п.58/;

- протокол огляду місця події від 29 липня 2013 року ,з якого слідує ,що при огляді домогосподарства ОСОБА_11 в с.Антонівка Красноокнянського району було виявлено ,що приміщення має значні пошкодження: частково розібрана стіна,частково відсутнє скло у вікнах,у господарському приміщенні виявлено один лист шиферу з нашаруванням плісняви ,а також уламки шиферу / а.п.73-75/;

- довідка про вартість шиферу восьмихвильового - 20 грн / а.п.63/ ;

-копія свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_5 на житловий будинок з спорудами в с.Антонівка Красноокнянського району / а.п.48/:;

Проаналізувавши всі досліджені у судовому засіданні докази ,суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України і його вина у скоєнні відкритого викрадення чужого майна ,з проникненням у приміщення , доведена повністю.

Однак суд вважає,що ОСОБА_27 слід інкримінувати відкрите викрадення майна з приміщення ,а саме шиферу у кількості 27 листів,так як свідок ОСОБА_14 повідомила,що перед викраденням нею було нараховані 28 листів шиферу,а при огляді місця події було виявлено один лист шиферу. Таким чином , ОСОБА_7 було викрадено 27 листів шиферу на суму 540 грн.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_18 на те,що свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обмовляють його,суд не може прийняти до уваги,так як показання свідків узгоджуються між собою ,носять послідовний характер, ніхто із свідків не має до обвинуваченого упередженого відношення,про що як свідки ,так і обвинувачений повідомили суд під час допиту свідків.Так свідки ,чітко ,без сумнівів повідомили суд ,що бачили саме ОСОБА_23 , якого добре знають і який є їх сусідом. Навіть не бачивши у той момент ОСОБА_23 , впізнали та описали його повозку, на якій був складений шифер. Крім того,свідки безпосереднього після вчинення злочину повідомили, що саме ОСОБА_15 вчинив викрадення шиферу Підстави ж ,з яких,за поясненнями ОСОБА_18 , свідки обмовили його /заздрощі ,тому що він краще живе/,є надуманими і висловлені у суді вже через тривалий час після допиту свідків.

За таких обставин ,посилання обвинуваченого на те ,що свідки його обмовили , є лише бажанням уникнути кримінальної відповідальності

Посилання ж захисника на те,що відсутні речові докази /викрадений шифер/,свідчать не про невинуватість обвинуваченого,а про погану роботу правоохоронних органів,які належним чином не виконали свої посадові обов`язки як щодо встановлення та вилучення викраденого майна, так і своєчасне виявлення винної особи. Так ,свідком ОСОБА_13 ще 29 липня 2013 року при складанні заяви про вчинення злочину, було названо особу,яка скоїла викрадення шиферу,однак повідомлення про підозру ОСОБА_27 було оголошено лише 25 листопада 2014 року і будь-якої інформації про те, що органами досудового слідства вчинялися належні оперативно-слідчі дії щодо зібрання та збереження доказів по справі ,суду не надані.

Що стосується думки захисника щодо ненадання доказів того,що майно- шифер належить саме потерпілій і що шифер взагалі був, так як на нього відсутні будь-які правовстановлюючі документи,то вона є хибною,так як потерпіла є власником житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, Крім того, чинним законодавством не передбачено наявність будь-яких правовстановлюючих документів на будівельні матеріали,які були передані у власність як частина спадкового майна. Щодо кількість шиферу , то свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснила ,що приблизно за два тижні до цих подій вона ходила з сусідкою рвати черешні у господарство ОСОБА_11 і зайшовши у літню кухню,побачила ,що там був складений шифер. Їй відомо,що мати ОСОБА_11 понад 20 років тому придбала цей шифер у колгоспі ,так як і вона в той же період придбала в колгоспі такий же шифер.Вона перерахувала шифер там було 88 листів,а перед нічними подіями з ОСОБА_16 вона знов ходила на черешні і побачила,що шиферу було вже зовсім мало - вона перерахувала і виявилося,що було 28 листів. Коли вона побачила шифер на підводі ОСОБА_18 ,то зрозуміла,що він вивіз той шифер,що залишився. Коли приїхала міліція,то в літній кухні ОСОБА_11 шиферу вона не бачила.

Судом не може бути прийнято до уваги думка захисника щодо неприйняття показань свідків як належних доказів через те,що ОСОБА_19 та ОСОБА_13 були у стані алкогольного сп`яніння,а ОСОБА_14 є особою похилого віку і не могла вночі бачити саме шифер і його кількість.

Так,свідок ОСОБА_19 не заперечувала,що в той день вживала спиртні напої,але вона наполягала на тому,що чітко бачила всі події і її пояснення співвідносяться з поясненнями свідка ОСОБА_13 ,щодо якої суду не було надано щонайменших доказів її перебування у стані алкогольного сп`яніння або взагалі вживання спиртних напоїв.

Наявність доказів того,що перед 28 липня 2013 року 28 листів шиферу знаходилися у господарському приміщення ОСОБА_11 ,після чого шифер був виявлений свідками на повозці ОСОБА_18 ,а потім на цій же вже запряженій повозці ОСОБА_15 вивозив шифер у присутності ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ,дають суду підстави зробити висновок про винуватість ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні.

Разом з тим,суд не приймає до уваги думку потерпілої щодо причетності обвинуваченого до крадіжки іншого майна ОСОБА_11 із приміщення літньої кухні, так як відповідно до ст.337 КПК України,судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Прокурором не висувалося обвинувачення ОСОБА_7 стосовно викрадення іншого майна потерпілої і підстави для застосування судом ч.3 ст.337 КПК України відсутні.

При призначенні обвинуваченому міри покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується, як тяжкий, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано позитивна характеристика обвинуваченого за місцем проживання, відсутність судимостей.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, судом визнано скоєння злочину обвинуваченим відносно особи похилого віку .

Суд також бере до уваги,що завдана злочином шкода не відшкодована.

Разом з тим, оцінюючи зазначене та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, того, що покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засудженого, а також запобігти вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами, й не повинно бути карою та розправою за вчинення злочину, суд вважає, що ізоляція від суспільства ОСОБА_7 не є належним способом досягнення визначеної у законі мети покарання, крім того,даних про те , що обвинувачений є суспільно небезпечною особо,суду не надано. На думку суду, реальне позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_7 в даному випадку може негативно вплинути на його майбутню соціальну реабілітацію.

Крім того,Європейський суд з прав людини ,зазначів ,що призначенні покарання «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». / справі «Бакланов проти Росії»(рішення від 09 червня 2005 року)

У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час максимального терміну іспитового строку ,згідно із ст.75 КК України та з покладенням на нього обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Арешт на майно не накладався, судових витрат немає,речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину , передбаченому ст.186 ч.3 КК України та призначити покарання у виді 4 /чотирьох / років позбавлення волі.

Згідно із ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покласти на нього обов*язки згідно із ст. 76 КК України :

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи;

3)з"являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Подані прокурором до суду матеріали кримінального провадження №0000362 підлягають зберіганню разом зі справою протягом всього часу зберігання.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченої та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1