Справа № 1-89/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2011 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Марушка І.М.

та прокурора Єременка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово непрацюючого, раніше судимого 09.01.2008 року Носівський районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 189, ст. 69 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в доход держави 20 відсотків, 08.12.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, маючого не зняту та непогашену судимість, обвинуваченого у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2011 року ОСОБА_1 на веб-сторінці "Авторія" мережі "Інтернет" помітив оголошення про продаж автомобіля "Шевролет Авео" за 800 доларів США та із залишком кредиту в сумі 49 000 грн. Цього ж дня ОСОБА_1 розмістив на веб-сторінці своє оголошення про продаж даного автомобіля за 1 000 доларів США та погашення кредиту в сумі 49 000 грн.

18.06.2011 року ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що він має намір придбати даний автомобіль.

В подальшому, ОСОБА_1, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошима ОСОБА_3 та продовжуючи його реалізацію, шляхом обману та зловживання довірою останнього, діючи свідомо та з корисливих мотивів, представився працівником банку та повідомив неправдиві відомості щодо посередницьких послуг при продажу автомобіля "Шевролет Авео", після чого надав реквізити свого банківського рахунку в ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_3 з пропозицією переслати на цей рахунок грошові кошти в сумі 1 600 грн. за послуги при продажу автомобіля, усвідомлюючи при цьому, що ніякого автомобіля він не збирається продавати.

ОСОБА_3, будучи введеним в оману ОСОБА_1, 18.06.2011 року, добровільно, перерахував гроші в сумі 1 600 грн. на зазначений рахунок і повідомив про це ОСОБА_1 Після цього, продовжуючи свій злочинний намір щодо заволодіння майном ОСОБА_3, а саме грошовими коштами в сумі 1 600 грн., ОСОБА_1 зняв їх з банківського рахунку, таким чином заволодів ними та отримав змогу розпоряджатися ними на свій розсуд.

Як в ході досудового слідства, так і в ході судового слідства ОСОБА_1 не заперечував факту заволодіння ним 18.06.2011 року чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 1 600 грн., даючи послідовні показання, що 17.06.2011 року він на одній веб-сторінці в мережі "Інтернет" помітив оголошення якогось чоловіка з Сумської області про продаж автомобіля "Шевролет Авео" за 800 доларів США та із залишком кредиту в сумі 49 000 грн. Він вирішив заробити на різниці між ціною автомобіля, виставленого на продаж тим чоловіком і цього ж дня розмістив в мережі "Інтернет" оголошення про продаж ним даного автомобіля за 1 000 доларів США та погашення кредиту в сумі 49 000 грн. 18.06.2011 року до нього зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що він має намір придбати даний автомобіль. ОСОБА_3 він представився працівником банку та повідомив неправдиві відомості щодо посередницьких послуг при продажу автомобіля "Шевролет Авео", після чого надав ОСОБА_3 реквізити свого банківського рахунку в ПАТ КБ "ПриватБанк" з пропозицією переслати на цей рахунок грошові кошти в сумі 1 600 грн. за послуги при продажу автомобіля. При цьому він усвідомлював, що ніякого автомобіля продавати він не збирається, а лише хоче заволодіти грошовим коштами ОСОБА_3 Потім ОСОБА_3 18.06.2011 року, добровільно, перерахував на його рахунок в "ПриватБанку" гроші в сумі 1 600 грн. і повідомив йому про це по телефону. Після цього, він зняв грошові кошти в сумі 1 600 грн. зі свого банківського рахунку та витратив їх власний розсуд. У вчиненому злочині він розкаюється та просить не позбавляти його волі.

Крім визнання факту заволодіння ОСОБА_1 18.06.2011 року чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 1 600 грн., факт заволодіння ОСОБА_1 18.06.2011 року чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 1 600 грн., було підтверджено в судовому засіданні показаннями допитаного як потерпілого ОСОБА_3

Потерпілий ОСОБА_3 дав показання, що 18.06.2011 року в мережі "Інтернет" він знайшов на одному із сайтів оголошення про продаж автомобіля "Шевролет Авео" за 1000 доларів США та із залишком тіла кредиту в сумі 49 000 грн. Він зателефонував по номеру мобільного телефону, який значився в оголошенні. Молодий чоловік, як виявилося пізніше ОСОБА_1, підтвердив правильність розміщеної в оголошенні інформації і представився працівником "ПриватБанку" з відділу конфіскату. ОСОБА_1 повідомив йому, що автомобіль знаходиться в кредиті в Сумській області і банк конфіскує його у власника в рахунок погашення зобовязання і якщо він хоче його придбати, то він з співробітниками банку перегонять автомобіль у м. Київ. ОСОБА_1 запропонував йому таку схему угоди: він для того, щоб підтвердити серйозність своїх намірів, перераховує на указаний ОСОБА_1 рахунок завдаток в сумі 1 600 грн., що на той час складало 200 доларів США. ОСОБА_1 у свою чергу перегонить автомобіль в м. Київ, де вони домовляються про зустріч та переоформлення документів. Запропоновані ОСОБА_1 умови його влаштували і він погодився придбати вказаний автомобіль. Потім ОСОБА_1 продиктував по телефону свої дані та номер рахунку в "ПриватБанку" і він на вказаний ОСОБА_1 рахунок, цього ж дня, відправив грошові кошти в сумі 1 600 грн. Після цього він зателефонував ОСОБА_1 і повідомив, що він відправив завдаток і вони домовилися про зустріч. Це була їх з ОСОБА_1 остання розмова, а потім його телефон був відключений. Шкода завдана ОСОБА_1 до цього йому не відшкодована.

Факт заволодіння ОСОБА_1 18.06.2011 року чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 1 600 грн. було підтверджено іще і дослідженням матеріалів кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1, зібраними в ході досудового слідства, які були досліджені і знайшли своє підтвердження в ході судового слідства, а саме: заявою ОСОБА_3 про вчинення злочину, явкою з повинною ОСОБА_1, рапортами працівників міліції, копією квитанції "ПриватБанку".

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 по факту заволодіння ОСОБА_1 18.06.2011 року чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 1 600 грн., дії ОСОБА_1 кваліфікуються як злочин, як і кваліфіковано досудовим слідством за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області від 05.09.2011 року на імя ОСОБА_1, ОСОБА_1 характеризується задовільно.

Обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_1 є його щире каяття у вчиненому злочині.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1 є рецидив злочинів.

З урахуванням даних, які характеризують ОСОБА_1 та обставин, які помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_1, ОСОБА_1 доцільним буде призначення покарання відповідно до санкції Закону у вигляді обмеження волі та часткове приєднання ОСОБА_1 до покарання, призначеного даним вироком, покарання відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2010 року, що повинно вплинути на виправлення ОСОБА_1, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ОСОБА_1, так і іншими особами.

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, потерпілим ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про відшкодування йому завданої ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 1 600 грн. та моральної шкоди в розмірі 1 000 грн., яка полягає в понесених ним переживаннях і стражданнях внаслідок втрати належних йому коштів та не купівлю автомобіля, про продаж якого йшлося в оголошенні.

Так як вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину повністю доведена в ході судового розгляду, а завдана потерпілому ОСОБА_3 матеріальна шкода в розмірі 1600 грн. підтверджена наявними доказами, то цивільний позов ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_1 на його користь матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди теж підлягає повному задоволенню, оскільки суд вважає доведеним факт заподіяння злочинними діями підсудного ОСОБА_1 моральної шкоди потерпілому ОСОБА_3, розмір якої у 1 000 грн., відповідає принципам розумності і справедливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 323 та 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 та ст. 72 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2010 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, обрати у вигляді взяття під варту з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з часу взяття його під варту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15-и діб з моменту його проголошення.

Суддя О.М. Кучерявець