Справа № 314/297/15-к Провадження № 1-кс/314/53/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002015 від 26 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: село Мала Токмачка, Оріхівський район, Запорізька область, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1) 15.07.2014 року Шевченківський районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
2) 17.07.2014 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, -
В С Т А Н О В И В:
19.01.2015 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 29.08.2014 року на виконання до Вільнянського МВ КВІ надійшов вирок Оріхівського районного суду від 17.07.2014 року стосовно громадянина ОСОБА_4 , згідно якого йому призначене покарання у виді 80 громадських робіт. Того ж дня засуджений був викликаний до Вільнянського МВ КВІ. 01.09.2014 р. ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного покарання, про що відібрана підписка, винесена постанова про призначення днів явки на реєстрацію (3-ій понеділок кожного місяця), а також видане направлення до Гнаровської сільської ради, згідно якого він повинен приступити до відбуття громадських робіт з 02.09.2014 р.
02.09.2014 р. Гнароською сільською радою до Вільнянського МВ КВІ були надані розпорядження, інструктаж техніки безпеки проведений з ОСОБА_4 та графік відбуття покарання.
15.09.2014 р. засуджений ОСОБА_4 не з`явився до ВКВІ на реєстрацію без поважної причини, про свої ускладнення не повідомив.19.09.2014 р. в ході перевірки засудженого за місцем відбуття громадських робіт, а саме на території Гнаровської сільської ради встановлено, що засуджений ОСОБА_4 до відбуття покарання притупив своєчасно згідно з графіком, але з 11.09.2014 р. покарання не відбуває без поважної причини, про що складено акт перевірки та сільською радою надана довідка, де вказано,що засуджений ОСОБА_4 з 11.09.2014 р. по 19.09.2014 р. громадські роботи не відбуває без поважних причин. На 22.09.2014 р. ОСОБА_4 був викликаний до Вільнянського МВ КВІ для дачі пояснень. За порушення порядку та умов відбування покарання, а також неявку на реєстрацію 22.09.2014 р. йому було винесено письмове попередження та повторно роз`яснені порядок та умови відбування покарання. Однак, продовжуючи ухилятись від відбування покарання ОСОБА_4 до відбуття громадських робіт не приступив та допустив невихід на роботу 23.09.2014 р., 24.09.2014 р., 25.09.2014 р., 26.09.2014 р., 29.09.2014 р. згідно з графіком, про що Гнаровська сільська рада повідомила інспекцію довідкою та надала табель відпрацьованого часу, згідно якого ОСОБА_4 відбув з призначених судом 80 годин громадських робіт лише 28 годин.
Станом на 04.11.2014 р. ОСОБА_4 згідно з графіком на жовтень 2014 р. до громадських робіт не приступив та громадські роботи не відбував, що підтверджено наданими довідками Гнаровської сільської ради від 15.10.2014р, та 04.11.2014 р., на реєстрацію не з`явився без поважних причин, за викликами до ВКВІ не з`являється, переховується від працівників КВІ та ОВС.
Таким чином, засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, однак умисно ухиляється від відбування покарання та допускає порушення порядку і умов відбування покарання, передбачені ч. 3 ст. 40 КВК України, за що йому винесено попередження згідно ч. 1 ст. 40 КВК України.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання».
На початку жовтня 2014 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де шляхом пошкодження вікна, проникли в приміщення гаражу з якого таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів викрали майно, а саме:
- мотокосу «Тайга», вартістю 1200 гривень,
- металеву тачку «Вояджер», вартістю 450 гривень,
в результаті чого, спричинили потеплілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 1650 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище».
На початку жовтня 2014 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де шляхом пошкодження вікна, проникли в приміщення будинку з якого таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів викрали майно, а саме:
- електричний насос «Пидрола», вартістю 2000 гривень,
- електричну пилку «ЕПЦ», вартістю 800 гривень,
- 3 електрозберігаючи лампочки, вартістю по 40 гривень кожна, на суму 120 гривень,
- 3 чавунні пательні, вартістю по 150 гривень кожна, на суму 450 гривень,
- 3 алюмінієві миски, об`ємом по 15 літрів, вартістю 50 гривень кожна, на суму 150 гривень,
- алюмінієву миску, об`ємом 30 літрів, вартістю на суму вартістю 100 гривень.
Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 продовжуючи свій вищеописаний умисел пройшли до приміщенні гаражу, що знаходиться на території вказаного домоволодіння, де через раніше утворений отвір у вікні проникли в його приміщення з якого таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів викрали майно, а саме:
- мотоблок «Уберт 55», вартістю 6000 гривень,
- електрокосу, вартістю 350 гривень,
в результаті чого, спричинили потеплілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 9970 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та сховище».
08.12.2014 та 16.12.2014 року ОСОБА_4 було винесено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
25.12.2014 підозрюваний ОСОБА_4 був оголошений в розшук.
18.01.2015 року підозрюваного ОСОБА_4 було затримано працівниками міліції на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.12.2014 року про дозвіл на затримання.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , не має стійких соціальних зв`язків (неодружений, відсутнє постійне місце працевлаштування), за місцем реєстрації не проживає, свого постійного місця проживання не має, що свідчить про асоціальну поведінку останнього, ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень, не може бути обраний інший запобіжний захід, крім взяття під варту. Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим слідчий і звернувся з даним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий та прокурор, підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що в клопотанні зазначені.
В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання в межах наданих суду доказів, суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_4 , є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002015 від 26 грудня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України.
08.12.2014 та 16.12.2014 року ОСОБА_4 було винесено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України.
25.12.2014 підозрюваний ОСОБА_4 був оголошений в розшук.
18.01.2015 року підозрюваного ОСОБА_4 було затримано працівниками міліції на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.12.2014 року про дозвіл на затримання.
Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, при цьому підозрюваний є особою, раніше судимою, знаходиться на випробувальному терміні, ніде не працює, законних джерел для існування не має, що свідчить про можливість вчинення ним кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування, при цьому не має стійких соціальних зв`язків (не одружений, відсутнє постійне місце працевлаштування), за місцем реєстрації не проживає, свого постійного місця проживання не має, що свідчить про асоціальну поведінку останнього, ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, а також переховуватись від слідства та суду усвідомлюючи тяжкість своїх діянь і невідворотність покарання.
Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Отже, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, суддя вважає доцільним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
ОСОБА_4 взяти під варту негайно із залу суду.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання 19.01.2015 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 19.03.2015 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

19.01.2015