Справа № 464/2343/15-к
пр.№ 1-кп/464/146/15
У Х В А Л А
08.12.2015 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 358 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 358 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою підсудного ОСОБА_5 , оскільки вважає, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу, не змінилися.

Захисник ОСОБА_4 , підсудний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути зазначене питання.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Встановлено, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 13 грудня 2015 року.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд враховує те, що підсудний обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, дані про особу підсудного, його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що ОСОБА_5 не навчався, не працював, за місцем реєстрації та за місцем проживання не проживав, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що вищевказані обставини дають підстави вважати, що підсудний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, намагатися незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання особи під вартою. Застосування іншого запобіжного заходу за таких обставин є недоцільним.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
ухвалив:
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на два місяці, а саме, до 13 лютого 2016 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий