Справа № 573/2134/15-к
Номер провадження 1-кп/573/159/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білопілля кримінальне провадження № 0000505 від 21.08.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта початкова, неодруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
16 серпня 2015 року, близько 17-00 год. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, взявши із собою чотири капронові мішки білого кольору, прибув до території нежилого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , яким з дозволу господарів на постійній основі користується у якості дачного домогосподарства ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з домогосподарства, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, тобто діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, обійшов домогосподарство зі сторони городу без дозволу власників та інших користувачів домогосподарства, проник на його територію через неогорожену частину двору, після чого протягнув руку через розбите вікно, яке розташоване у стіні біля вхідної двері будинку та рукою відчинив засувку вхідної двері та проник в середину приміщення будинку. Після цього ОСОБА_4 таємно викрав з будинку плиту з груби двохкомфорочну, вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1699 від 28.08.2015 року- 200 грн., чавунні колосники литі, вартість яких, відповідно до вказаної експертизи складає 70 грн. та 52 кг. брухту чорного металу вартістю 2 грн. 90 коп. за 1 кг., загальною вартістю 150 грн. 80 коп. Викрадене поклав у чотири капронові мішки та по одному виносив з будинку. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 повернувся до будинку за металевими пластинами з груби, однак не встиг виконати всі дії, які вважав за необхідні для доведення свого злочинного наміру до кінця з причин, що не залежать від його волі, у зв`язку з тим, що був помічений користувачем будинку ОСОБА_7 .
Вищевказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому матеріальної шкоди відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1699 від 28.08.2015 року на загальну суму 420 грн. 80 коп.
Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у виді завдання матеріальної шкоди власнику майна та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.
Своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні майна ОСОБА_7 на загальну суму 420 грн. 80 коп.- ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази відносно обставин скоєння злочину аналогічні описовій частині вироку, пояснивши, що він 16 серпня 2015 року, в післяобідній час, взявши із собою чотири капронові мішки, на випадок якщо трапиться десь металобрухт, пішов до друзів в с. Штанівка. Та проходячи повз будинку по АДРЕСА_2 , який стояв у хащах, він подумав, що то не жилий будинок і вирішив скоїти крадіжку, зайшовши до господарства з боку городів, так як з вулиці була огорожа. Просунувши руку через розбите вікно, що розташоване біля вхідної двері будинку, він рукою відчинив засувку вхідної двері та проник в середину приміщення. Звідки викрав плиту з груби двохкомфорочну, чавунні колосники, металеві трубочки, які склав у чотири мішки та виніс за будинок, щоб з вулиці не було видно. Потім повернувся в будинок ще за половиною металевою плити, почув що хтось йде та замкнув двері. А господар будинку зайшов до будинку через інші двері. Тікаючи від господаря будинку він поліз на горище, але той схопив його за ногу та викликав міліцію. Все викрадене залишилося у мішках біля будинку потерпілого.Свою вину визнав повністю, щиро розкаюється. Пояснив, що повністю погоджується з обставинами крадіжки, викладеними в обвинувальному акті.
Просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до ст. 349 КПК України. У скоєному щиро кається.
Прокурор не заперечував проти розгляду справи у скороченому порядку.
Від потерпілого ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі за станом здоров`я та відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом ухвалено про проведення скороченого судового розгляду і визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. Права та наслідки такого порядку судом їм роз`яснено.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину при вищевикладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтуванні та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, такого, що раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, а також посередню характеристику за місцем проживання та заяву потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчиненого злочину, його щире каяття, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність наміру уникнути кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним правопорушень буде можливим призначити покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експерта, становлять суму 184 грн. 14коп., яку необхідно стягнути з засудженого на користь держави.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15- ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим Законом у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, встановивши іспитовий термін в 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, які суд покладає на засудженого.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, після набрання вироком законної сили, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 184 грн.14 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- плиту з груби двохкомфорочної, чавунні колосники литі, металобрухт чорного металу вагою 52 кг., що передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , - залишити йому, як власнику;

- 4 порожніх капронових мішки білого кольору, що передані на зберігання до камери речових доказів Білопільського РВ, знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сиди після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя: