Справа № 11-195/11 Головуючий у І інстанції Козак В.І.
Категорія - ст.115ч.2 п.6 КК Доповідач Оседач М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів Акуленко С.О., Карнауха А.С.

з участю прокурора Гапеєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, неодружений, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючий, раніше судимий Щорським районним судом: 4 березня 2005 року за ст.ст. 185 ч. 1, 69 КК України до 200 годин громадських робіт; 13 вересня 2005 року за ст.ст. 389 ч. 2, 71 КК України до 4 місяців арешту; 2 квітня 2007 року за ст. 152 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, 18 березня 2010 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців і 12 днів,

- засуджений: за ст. 187 ч. 4 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,

ОСОБА_2 призначено покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком ОСОБА_2 частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком частково у вигляді 10 місяців позбавлення волі, і остаточно ОСОБА_2 призначено до відбування покарання у вигляді 14 років і 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Постановлено судом стягнути із засудженого ОСОБА_2 309 грн. 60 коп. судових витрат, за проведення дактилоскопічної експертизи, на користь держави.

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 10 серпня 2010 року, близько 13 год. 30 хв., він, з метою заволодіння чужим майном прийшов до господарства ОСОБА_3, жительки с. Стара Рудня вул. Маркова, 92 Щорського району Чернігівської області. Після того, як господарка відчинила на стук двері, ОСОБА_2 вдарив її в обличчя та, скориставшись тим, що остання впала на підлогу, проник до будинку вказаного господарства, напавши на ОСОБА_3 В ході розбійного нападу, з метою позбавити життя потерпілу, ОСОБА_2 почав їй наносити удари руками по тулубу, після цього поклав її на диван і одягнувши на голову поліетиленовий пакет, став її душити, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: саден у лівій висковій ділянці, лівій вилиці, передній і лівій бічній поверхні шиї; синців на тілі нижньої щелепи зліва та на правій бічній поверхні шиї, які по відношенню до живої особи відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню важкості; переломів обох великих ріжків підязикової кістки, множинних повних переломів перстневидного та щитовидного хряща з права, які по відношенню до живої особи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя; подвійних переломів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер з ушкодженням парієнтальної плеври та повні одиночні переломи 9, 10, 11 ребер з права, одиночні переломи 2, 3 ребер і подвійний перелом 4 ребра зліва, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по відношенню до живої особи, які мають причинно-наслідковий звязок з настанням смерті. Реалізовуючи свій корисливий мотив, ОСОБА_2 заволодів грошима в сумі 63 грн., які належали ОСОБА_3 та з місця скоєння злочину зник.

Не погоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій вказує на незаконність свого засудження, посилаючись на те, що інкриміновані йому органами досудового слідства злочини він не вчиняв, визнавальні показання під час дізнання та досудового слідства дав під впливом застосування до нього фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції, а тому просить вирок переглянути на предмет законності. Зазначає, що в день вбивства знаходився на річці зі своїми друзями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тому непричетний до скоєння даних злочинів.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції засудженого ОСОБА_2, вважаючи при цьому вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляцію безпідставною, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених в судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, яким суд дав належну юридичну оцінку.

В засіданні суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_2 категорично заперечував свою причетність у вчиненні інкримінованих йому злочинах, але незважаючи на невизнання вини засудженим, його вина у повному обсязі знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав відповідну оцінку.

Так, на початкових стадіях досудового слідства ОСОБА_2 в присутності свого захисника, в деталях вказував на обставини за яких, 10 серпня 2010 року, з метою заволодіння чужим майном він прийшов до господарства ОСОБА_3 та вчинив на останню розбійний напад, наніс удар рукою в обличчя від чого вона впала на підлогу та став наносити чисельні удари руками по тулубу. Після цього поклав її на диван та одягнув на голову поліетиленовий пакет і почав душити, а знявши пакет з голови, побачив, що потерпіла була вже без ознак життя. В подальшому заволодів грошима, які належали ОСОБА_3 та з місця скоєння злочину зник.

Дані свідчення обєктивно узгоджуються з іншими матеріалами справи, а саме: даними протоколів допиту підозрюваного від 12 серпня 2010 року (а.с. 51), відтворення обстановки та обставин події від 12 серпня 2010 року (а.с. 52-53), допиту обвинуваченого від 13 серпня та 27 вересня 2010 року (а.с. 60-61; 139-140), де ОСОБА_2 повністю визнавав свою вину та докладно розповідав про обставини вчинених ним злочинів.

Також, обставини вчинених злочинів засуджений ОСОБА_2 власноручно виклав у явці з повинною (а.с. 36-40).

При цьому слід відмітити, що засуджений повідомляв у подробицях такі деталі скоєного, які могли бути відомими тільки йому.

Показання ОСОБА_2 про обставини позбавлення життя ОСОБА_3 та про спосіб її вбивства, обєктивно підтверджені висновком експерта № 849 від 19 вересня 2010 року (а.с. 80-87), щодо часу і причини смерті останньої, характеру і локалізації виявлених у неї тілесних ушкоджень.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10 серпня 2010 року із доданою до нього ілюстрованою таблицею (а.с. 8-9; 10-23) та додаткового протоколу огляду місця події з доданою до нього таблицею (а.с. 24-26; 27-29), зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину та в будинку виявлено труп ОСОБА_3, яка вкрита периною, при візуальному огляді трупу виявлено відповідні тілесні ушкодження.

Доводи ОСОБА_2 викладені в його апеляції про те, що він в день вбивства знаходився на річці зі своїми друзями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позбавлені підстав, з огляду на те, що дану версію ОСОБА_2 судом першої інстанції належним чином було перевірено шляхом допиту зазначених свідків, які спростували місцезнаходження останнього в день вбивства.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинах і правильно кваліфікував його дії за ст.ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6 КК України.

Не є переконливими і твердження засудженого ОСОБА_2 про те, що дати визнавальні показання його змусили працівники міліції, шляхом застосування до нього незаконних методів розслідування, а саме фізичного та психологічного тиску, з наступних підстав.

Даним твердженням засудженого ОСОБА_2 щодо застосування до нього незаконних методів розслідування органами досудового слідства, суд дав у вироку належну оцінку, правильно визнавши їх безпідставними.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 на початкових стадіях досудового слідства в присутності свого захисника в повному обсязі визнавав свою вину у вчиненні відносно ОСОБА_3 злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6 КК України, без будь-якого тиску зі сторони працівників міліції. Цей факт засуджений власноручно у присутності захисника підтверджував на процесуальних документах своїм підписом.

Крім того, прокуратурою Щорського району Чернігівської області було проведено відповідну перевірку щодо застосування до ОСОБА_2 слідчим СУ УМВС України в Чернігівській області та працівниками Щорського РВ УМВС України в Чернігівській області недозволених методів розслідування, за результатами якої 3 грудня 2010 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за даним фактом (а.с. 227-228). Ця постанова на даний момент ніким не скасована і є чинною.

Наведене в сукупності повністю спростовує доводи засудженого ОСОБА_2 щодо будь-яких неправомірних дій з боку працівників міліції.

На думку колегії суддів, твердження засудженого ОСОБА_2 про його непричетність до скоєння даних злочинів, колегія суддів розцінює, як захисну версію останнього з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного діяння.

Покарання засудженому ОСОБА_2 обрано відповідно до вимог закону з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, всіх даних про особу засудженого, а також обтяжуючої покарання обставини і є достатнім і необхідним для його виправлення та перевиховання.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим, скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону при розслідуванні справи та її розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо засудженого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2010 року щодо ОСОБА_2 без змін.

СУДДІ:

М.М. ОСОБА_7 ОСОБА_8 Карнаух