№ провадження 1-кс/646/308/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.01.2016 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 юриста 3 класу ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001539 від 21 липня 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся прокурор Харківської місцевої прокуратури № 5 юрист 3 класу ОСОБА_3 з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, вказуючи на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2015 до ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась ОСОБА_4 з заявою про нібито підроблення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ( розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) психологічного висновку від 02.02.2015 відносно ОСОБА_5 , 2007 р.н.

21.07.2015р. ІНФОРМАЦІЯ_3 за даним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00001539, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що її онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від свого народження знаходився на вихованні у неї та її чоловіка. При цьому вона була в декретній відпустці до 3-х років та у відпустці по догляду за дитиною до 6-ти років, так як їх донька ОСОБА_6 , 1980 р. вийшла на роботу. Онук більшу частину часу проводив з бабусею та дідусем до листопада 2014 року. У листопаді 2014 року у них з дочкою стався сімейний конфлікт, через що остання перестала призводити онука ОСОБА_7 , тим самим не давала ОСОБА_4 та її чоловікові спілкуватися з онуком. Через цю ситуацію вони були змушені звернутися з заявою про надання їм можливості зустрічатися і спілкуватися з онуком ОСОБА_5 в Фрунзенський районний суд м.Харкова. З грудня 2014 року по 21 квітня 2015 року справа за даною заявою слухалась у Фрунзенському районному суді м.Харкова, за декілька засідань на місяць. На останньому засіданні 21.04.2015 ОСОБА_6 надала суду висновок ІНФОРМАЦІЯ_2 , датований 31.01.2015 та 02.02.2015, що викликало у ОСОБА_4 та її чоловіка сумнів щодо достовірності цього документу. 21.04.2015 у перерві судового засідання її чоловік подзвонив в Центр дитячої та підліткової нейропсихології, де йому в телефонній розмові працівник центру пояснила, що за їх гроші в центрі можуть зробити будь-який висновок, вартість сеансу тестування дитини коштує 1800 гривень і подібних сеансів повинно бути декілька. Також йому повідомили про те, що співробітник центру психолог ОСОБА_8 , яка поставила свій підпис на висновку, в даний час не працює. По суботах тестування дітей не проводять, 31.01.2015 це субота. Про це ОСОБА_4 з чоловіком повідомили на судовому засіданні. В цей же день ввечері вона з чоловіком через інтернет мережу знайшла контактний номер телефону психолога, який нібито тестував їх онука, в розмові з її чоловіком психолог підтвердила той факт, що в даний час вона не працює в центрі. Також вона пояснила, що під час складання висновку щодо тестування дитини вона може врахувати побажання батьків. Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що висновок Центру дитячої і підліткової нейропсихології є сфальсифікованим.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що з липня 2010 року до березня 2015 року вона працювала на посаді психолога у ФО-П « ОСОБА_9 » в ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час вона користувалась номером мобільного телефону НОМЕР_1 . В кінці січня 2015 року по телефону вона отримала завдання від адміністратору - провести зустріч з клієнтом ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .. Після чого вона призначила зустріч в центрі. На зустріч клієнти з`явились вдвох та пояснили свій запит, що їм потрібна діагностика їх малолітнього сина ОСОБА_11 на предмет психо-емоційного відношення дитини до батьків та бабусі з дідусем, психологічний стан дитини та стиль виховання батьків по відношенню до дитини. Після чого, вона призначила дві діагностичних зустрічі з дитиною. Дату першої зустрічі не пам`ятає, на зустріч з`явились ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та їх син ОСОБА_5 . ОСОБА_8 засвідчила їх особистості та право на батьківство. Потім провела тестування дитини. Друга зустріч проводилась через декілька днів в центрі, на неї прийшли ОСОБА_6 та її син ОСОБА_5 . Діагностика проводилась так само як і в перший раз. Після чого вона обробила результати та протягом декількох днів написала висновок відповідно до отриманих результатів. Форму висновку ОСОБА_8 погодила з ОСОБА_9 , яка затвердила висновок і вони вдвох поставили свої підписи на висновку. Хто саме видавав даний висновок вона не пам`ятає.

Прокурор в клопотанні зазначив, що в зв`язку з виниклою необхідністю здійснити перевірку факту проведення психологічного тестування 31.01.2015 та 02.02.2015 психологом ОСОБА_8 ОСОБА_5 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та складання за результатами даного тестування психологічного висновку стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірність та законність якого оскаржується заявником ОСОБА_4 , у органу досудового слідства виникла необхідність у встановленні місцезнаходження ОСОБА_8 в період часу з 31.01.2015 по 02.02.2015, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні а також те, що отримані відомості можуть допомогти у встановленні істини та бути використані, як докази в кримінальному провадженні та іншим способом неможливо довести вказані обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації від операторів зв`язку.

Вищевказана інформація може перебувати у оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а саме: Харківській філії Приватного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованому по АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотання зазначаються:

1)короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2)правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3)речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4)підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5)зазначення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6)можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою, цих речей і документів у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7)обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

З клопотання вбачається, що прокурор просить про надання тимчасового доступу до речей і документів, які знаходиться у операторів мобільного зв`язку, проте прокурором у клопотанні не приведені обставини, які б свідчили про неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації.

Крім того, клопотання прокурора не містить обґрунтування необхідності доступу до речей або документів та не конкретизовано. У зв`язку із чим, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів задоволенню не підлягає. Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 131-132, 159-164,166, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 юриста 3 класу ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001539 від 21 липня 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя