Справа № 366/547/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1369/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 03.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
03 грудня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілих: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000813 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , на вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Іванків Київської області, гр-на України, освіта середня, одруженого, приватного підприємця, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст.89 КК України,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 ч.3 ст.289 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією частини належного йому майна; за ч.2 ст.15 ч.3 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ст.70 КК України призначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань, визначивши остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією частини належного йому майна.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Іванків Київської області, гр-на України, освіта середня, одруженого, працює менеджером з продажу у «ФОП ОСОБА_17 », зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією частини належного йому майна.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Малин Житомирської області, гр-на України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, студент 2-го курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Радомишльський професійно-технічний ліцей», зареєстрований та проживає: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.296 КК України, та призначено йому покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч.1 ст.296 КК України у виді арешту строком 6 (шість) місяців. На підставі ст.70 КК України призначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань, визначивши остаточно покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 5 місяців.

Позови прокурора Іванківської міжрайонної прокуратури Київської області, в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Київської міської державної адміністрації та в інтересах держави в особі управління фінансів Іванківської районної державної адміністрації Київської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 задоволено повністю.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави в особі Департаменту фінансів Київської міської державної адміністрації, солідарно 2347 (дві тисячі триста сорок сім) грн. 32коп. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_14 .

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави в інтересах держави в особі управління фінансів Іванківської районної державної адміністрації Київської області, солідарно 1624 (тисячу шістсот двадцять чотири) грн. 90коп. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_13 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задоволено повністю.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_13 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., по 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. з кожного обвинуваченого, на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задоволено частково.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_14 3294 (три тисячі двісті дев`яносто чотири) грн. 22коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_14 по 1647 (одна тисяча шістсот сорок сім) грн. 11коп. з кожного обвинуваченого на відшкодування матеріальної шкоди та по 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. з кожного обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди.

Задоволено позови прокурора, звернуто частину застави, а саме 3972 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дві) грн. 22коп., на виконання вироку в частині майнових стягнень, а також задоволено позов ОСОБА_14 в частині, що стосується заподіяної матеріальної шкоди обвинуваченим ОСОБА_11 , звернуто стягнення на частину застави, а саме: 1647 (одна тисяча шістсот сорок сім) грн. 11коп. на виконання вироку в цій частині.

Залишок застави в сумі 37010 (тридцять сім тисяч десять) грн. 67коп. повернуто заставодавцю ОСОБА_18 .

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави 13746 (тринадцять тисяч сімсот сорок шість) грн. 06коп. за проведені судово-дактилоскопічну експертизи, судову молекулярно-генетичну експертизи, судову балістичну експертизу.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Як вбачається з вироку суду, 02 грудня 2014 року, близько 18 год.30 хв., в смт.Іванків Київської області, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з метою відпочинку приїхали до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований по вулиці Поліський Шлях, 6 і належить ОСОБА_19 .
Знаходячись в приміщенні вказаного кафе-бару, ОСОБА_10 , під час відпочинку підійшов до барної стійки, де у нього виник умисел вчинити розбійний напад на бармена кафе-бару ОСОБА_20 з метою незаконного заволодіння грошовими коштами та спиртними напоями. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, здійснив напад на бармена даного кафе-бару ОСОБА_20 із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я, яке виразилося в демонстрації пневматичного пістолета моделі «МР-654К» калібру 4,5мм, а саме: направлення пістолета до голови ОСОБА_20 та у подальшому приставлянні канцелярського ножа до шиї ОСОБА_20 , а також висловлюванні погроз позбавити життя та порізати останнього, став вимагати у ОСОБА_20 передати йому грошові кошти, а саме: виручку, яка знаходилася в касі кафе-бару «Сосновий Двір», подавивши таким чином волю до опору ОСОБА_20 , який сприйняв погрозу застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, як реальну, та таким чином ОСОБА_10 вчинив розбійний напад.
В подальшому, знаходячись в приміщенні кафе-бару «Сосновий Двір» обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 побачили як відвідувач кафе-бару ОСОБА_14 розраховується за власне замовлення з барменом ОСОБА_20 , у зв`язку з чим, у них виник умисел на вчинення розбійного нападу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_10 біля 19-ої години, спільно із ОСОБА_11 , обидва перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, дочекавшись доки ОСОБА_14 вийде з приміщення кафе-бару, вийшли вслід за ним, де ОСОБА_10 з метою подолання опору за допомогою пневматичного пістолета моделі «МР-654К» калібру 4,5мм, наніс один удар в голову ОСОБА_14 .. Від отриманого удару ОСОБА_14 не втримав рівновагу та впав на землю. У цей час ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_14 , який знаходився у лежачому положенні на землі та наніс ще два удари пневматичним пістолетом у голову ОСОБА_14 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, вдавленого перелому тім`яної кістки з права, пневмоцефалії, забійних ран тім`яної ділянки голови справа, потилиці та нижньої губи, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, подавивши таким чином волю ОСОБА_14 до опору. У подальшому ОСОБА_10 приставив до голови ОСОБА_14 пневматичний пістолет моделі «МР-654 К» калібру 4,5мм та відкрито, з корисливих мотивів заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 350 гривень.
В той час як ОСОБА_10 продовжував утримувати пневматичний пістолет біля голови ОСОБА_14 , з метою подолання опору, який чинив ОСОБА_14 , ОСОБА_11 наніс два удари ногами по тулубу ОСОБА_14 , чим підтвердив свій намір на вчинення розбійного нападу, та в подальшому заволодів ключами від автомобіля марки «Шкода-Октавія» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 .
Під час розбійного нападу ОСОБА_10 вирішив вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_14 , автомобілем «Шкода-Октавія» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї кафе-бару «Сосновий Двір».
Далі, приблизно о 19 годині, ОСОБА_10 повторно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаним з насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за допомогою ключів, які останній разом з ОСОБА_11 відкрито викрали у ОСОБА_14 , відкрив дверцята автомобіля марки «Шкода-Октавія» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , та проник до салону автомобіля, де за допомогою ключів привів у дію двигун автомобіля та увімкнувши важіль перемикання передач намагався здійснити рух, однак з причин, що не залежали від його волі не довів свій злочинний умисел до кінця, так як на місці вчинення злочину ОСОБА_10 був затриманий працівниками міліції Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області.
02 грудня 2014 року, близько 18-ї години 30 хвилин, в смт.Іванків Київської області обвинувачений ОСОБА_12 знаходячись в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований по вул.Поліський Шлях,6 і належить ОСОБА_19 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вирішив вчинити крадіжку спиртних напоїв з вітрини вказаного кафе-бару. ОСОБА_12 , скориставшись тим, що бармен кафе-бару ОСОБА_20 залишив своє робоче місце біля барної стійки та зайшов до кухонного приміщення кафе-бару, підійшов до вітрини, де знаходились спиртні напої, звідки таємно викрав пляшку лікеру «Malibu» ємкістю 0,5л вартістю 195 гривень, пляшку вина «Долина» ємністю 0,7л вартістю 80 гривень, дві пляшки коньяку «Георгіївський» ємкістю 0,5л вартістю 84 гривні за пляшку на суму 168 гривень, пляшку вина «Шампанське Одеське» ємкістю 0,7л вартістю 40 гривень та пляшку вина «NAOMI» ємністю 0,7л вартістю 54 гривні, всього на загальну суму 537 гривень, чим спричинив ОСОБА_19 матеріальну шкоду.
Після цього, близько 19-ої години, ОСОБА_12 вийшов з приміщення кафе-бару на вулицю, де зустрів відвідувачів бару ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та почав безпричинно чіплятися до них.
В подальшому, ОСОБА_12 , перебуваючи у громадському місці на території кафе-бару «Сосновий Двір», що розташований по вул.Поліський Шлях,6 в смт.Іванків Іванківського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, проявив особливу зухвалість, яка виразилась у тому, що ОСОБА_12 , умисно безпричинно наніс один удар в обличчя ОСОБА_14 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на нижній губі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Побачивши це, ОСОБА_13 , з метою припинення хуліганських дій, зробила зауваження ОСОБА_12 , однак ОСОБА_12 на її зауваження не відреагував, та безпричинно наніс ОСОБА_13 не менше шести ударів руками та ногами по тулубу та обличчю, в результаті чого спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, параорбітальних гематом, множинних синців на тулубі, кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В подальшому, ОСОБА_21 , продовжуючи свій злочинний намір спрямований на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_13 насильно помістив до багажного відділення автомобіля марки «Шкода-Октавія» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , та який знаходився біля території кафе-бару «Сосновий Двір», після чого намагався також помістити ОСОБА_14 до багажного відділення автомобіля.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить скасувати вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року в частині призначеного йому покарання, та застосувати щодо нього ст.75 КК України.

Посилається на те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється, попросив вибачення у потерпілих в судовому засіданні, повернув викрадені ним алкогольні напої до приїзду працівників міліції, не заперечує про відшкодування потерпілим моральної та матеріальної шкоди.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, є студентом 2 курсу Радомишльського професійного ліцею та зробив для себе належні висновки.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 просить скасувати вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року, та ухвалити новий вирок яким перекваліфікувати дії ОСОБА_10 відповідно до обставин справи.

Вважає, що в діях ОСОБА_10 немає складу злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України, оскільки у останнього не було умислу на заволодіння чужим майном, він хотів тільки пожартувати, демонструючи несправний пістолет та погрожуючи канцелярським ножем, проте ніяких вимог передати майно ОСОБА_10 не висловлював.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_11 просить змінити вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року, перекваліфікувавши дії ОСОБА_11 із ч.2ст.185 КК України на ч.2 ст.296 КК України. Призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.296 КК України із застосуванням ст.75 КК України. Змінити запобіжний захід ОСОБА_11 із тримання під вартою на заставу, звільнивши його із-під варти в залі суду.

Виключити із вироку Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року посилання при задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_14 на стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 1647 грн. 11 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, включивши цю суму в залишок застави, яка підлягає поверненню дружині обвинуваченого заставодавцю ОСОБА_18 повернувши їй заставу в сумі 38657 грн. 78 коп., посилаючись на те, що застава була внесена не обвинуваченим, а заставодавцем.

В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_11 залишити без змін.

Посилається на те, що обвинувачення ґрунтується на показах потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які на його думку, є непослідовними та суперечать показам потерпілого ОСОБА_20 .. Вважає, що в судовому засіданні першої інстанції не знайшло підтвердження обвинувачення ОСОБА_18 в скоєнні злочину за ч.2 ст.187 КК України, оскільки під час затримання обвинувачених, у них не знайдено грошей в сумі 350 грн., які вони начебто забрали у ОСОБА_14 , тому захисник вважає, що в діях ОСОБА_11 вбачається склад злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Крім цього, вважає, що задовольняючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 , суд першої інстанції на відшкодування матеріальної шкоди стягнув з обвинуваченого ОСОБА_11 1647грн.11коп., звернувши частину застави, яку внесла дружина ОСОБА_11 , на виконання вироку в цій частині. Захисник вважає, що необхідно виключити із вироку суду посилання на стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 1647грн. 11коп. на відшкодування матеріальної шкоди, а дану суму включити в залишок застави, яка підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_18 , в сумі 38657грн. 78коп. Просить розглянути справу за його відсутності.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року, щодо нього, та ухвалити виправдувальний вирок. Змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.
Посилається на те, що судом першої інстанції не враховані його пояснення, щодо події злочину. Вважає, що ОСОБА_14 перший розпочав з ним бійку тому є підстави, які виключають кваліфікацію його діянь як злочинних.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених та їх захисників, які просили їх апеляційні скарги задовольнити, прокурора, який просив апеляційні скарги обвинувачених та захисників відхилити, потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які просили вирок залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених без задоволення, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 задоволенню не підлягають, апеляційна скарга захисника ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_11 підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з вироку дії обвинувачених: ОСОБА_10 кваліфіковані за ст.ст.187ч.1, 187ч.4, ст.15ч.2, ст.289ч.3 КК України; ОСОБА_11 за ст.187ч.2 КК України; ОСОБА_12 за ст.185ч.1, 296ч.1 КК України.

Суд першої інстанції при ухваленні вироку, відповідно до вимог КПК України допитав обвинувачених, потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , дослідив експертні висновки, докази по справі та інші обставини в межах пред`явленого обвинувачення, та відповідно до вимог 337 КПК України, в сукупності оцінив всі надані сторонами докази та заперечення та дійшов обґрунтованого висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_10 за ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій); за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрози застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбійний напад, а також поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289 КК України, як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого; ОСОБА_11 за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрози застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій); ОСОБА_12 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що судом першої інстанції не враховано його пояснення, щодо події злочину, а саме, що громадянин ОСОБА_14 перший розпочав з ним бійку тому є обставини, які виключають злочинність діяння ОСОБА_11 є безпідставними.

Як вбачається із вироку (т.2 а.с.176), суд першої інстанції дав оцінку показам ОСОБА_11 , проте ставиться до них критично, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та ОСОБА_25 та іншими доказами по справі наведеними у вироку.
Також, доводи захисника ОСОБА_15 про те, що в судовому засіданні першої інстанції не знайшло підтвердження обвинувачення ОСОБА_18 в скоєнні злочину за ч.2 ст.187 КК України, оскільки під час затримання обвинувачених, у них не знайдено суми в 350 грн., які вони начебто забрали у ОСОБА_14 є безпідставними. Оскільки потерпілі прямо вказують на ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 як осіб, що погрожували їм фізичною розправою, наносили потерпілим ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 тілесні ушкодження, заволоділи автомобілем марки «Шкода Октавія» та намагалися покинути місце злочину, проте були затримані працівниками міліції.

Крім цього, посилання захисника ОСОБА_15 про те, що необхідно виключити із вироку суду посилання на стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 1647 грн. 11 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, а дану суму включити в залишок застави, яка підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_18 , а саме: в сумі 38657грн. 78коп. є обґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, застава була внесена дружиною обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_18 , а тому відповідно до вимог ч.11 ст. 182 КПК України, застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою. Тому в цій частині доводи захисника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Посилання захисника ОСОБА_7 про те, що в діях ОСОБА_10 немає складу злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України, оскільки у нього не було умислу на заволодіння чужим майном, він лише хотів пожартувати, демонструючи несправний пістолет та погрожуючи канцелярським ножем, проте ніяких вимог передати майно ОСОБА_10 не висловлював є надуманими, та спростовуються показами потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які реально сприймали погрози ОСОБА_10 як небезпечні для життя та здоров`я, які вони підтвердили в судовому засіданні.

Тому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що такі показання дані обвинуваченим ОСОБА_10 в суді першої інстанції з метою уникнення, або пом`якшення відповідальності за скоєні злочини.
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження обвинуваченого ОСОБА_12 про необхідність пом`якшення призначеного йому покарання та необхідність звільнення від відбування покарання із випробуванням, оскільки він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється, попросив вибачення у потерпілих в судовому засіданні, повернув викрадені ним алкогольні напої до приїзду працівників міліції, не заперечує про відшкодування потерпілим моральної та матеріальної шкоди, проте ніяких дій на відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди потерпілим не вчинив і шкоду не відшкодував.

Відповідно до ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому, колегія суддів вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_12 , суд першої інстанції врахував всі обставини скоєння злочину та призначив покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості скоєного злочину, а також прийшов до обґрунтовано до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства.

З врахуванням наведеного, судом правомірно та обґрунтовано призначено ОСОБА_12 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки; за ч.1 ст.296 КК України у виді арешту на 6 місяців, та на підставі ст.70 КК України призначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців, яке є домірним та справедливим.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , суд першої інстанції, керувався вимогами ст.65 КК України, призначив покарання в межах санкцій інкримінованих їм статей КК України, правомірно врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини за яких було вчинено злочини. Суд обґрунтовано врахував обтяжуючу покарання обставину скоєння злочину обвинуваченими в стані алкогольного сп`яніння та вірно визначив обвинуваченим міру покарання і на визначених Законом підставах призначив покарання пов`язане із позбавленням волі, взявши до уваги дані про особи обвинувачених.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року та ухвалення нового вироку немає, а наведені обвинуваченими та їх захисниками доводи є безпідставними та необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів, дійшла висновку, що вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та є таким, що ґрунтується на фактичних обставинах справи, а тому апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 задоволенню не підлягають, апеляційна скарга захисника ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_11 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_11 - задоволити частково.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року щодо ОСОБА_11 в частині стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 1647грн.11коп. із застави, на користь потерпілого ОСОБА_14 змінити. Виключити з вироку рішення про стягнення 1647грн.11коп. із застави та повернути ОСОБА_18 заставу в сумі 38657грн.78коп.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

С УД Д І:___(підпис)___ ___(підпис)___ ____(підпис)___