Справа № 191/2803/13-к
Провадження № 1кп/201/294/2015
УХВАЛА
22 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000641 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жданово Солонянського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 364 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стаханов Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289,ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289,ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Солоне Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Юрківці Немерівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_11

обвинувачені ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

захисники ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_16

ОСОБА_17

представник цивільного

позивач ОСОБА_18

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про відвід судді ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви про відвід обвинувачений посилався на те, що апеляційний суд Дніпропетровської області при скасуванні ухвали суду першої інстанції від 09.06.2015 р. про повернення обвинувального акту прокурору, прийнятої у складі суддів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , вказав на те, що висновки суду викладені в ухвалі ставлять під сумнів неупередженість суду, а отже є підстави для підводу згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України.

Також, при надходженні до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінального провадження в травні 2015 р. до матеріалів кримінального провадження не додано протокол автоматизованого розподілу. В подальшому, після повернення справи з апеляційного суду, вона знову передана судді ОСОБА_1 , що говорить про порушення порядку визначення суду для розгляду справи, що є підставою для відводу суду згідно п. 5 ч. 1 ст. 75 КК України. Крім того, дані обставини свідчать про особисту заінтересованість суддів в результатах даного кримінального провадження, що є підставою для відводу суддів згідно п. 3 ч. 1 ст. 75 КК України.

Більш того, обвинуваченим подано скарги на дії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_19 і в даний час Вищою кваліфікаційною комісією суддів України проводиться перевірка даних скарг, що викликає обґрунтований сумнів у неупередженості суду та є додатковою підставою для відводу судів згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і захисник ОСОБА_17 підтримали клопотання ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 залишили вирішення даного клопотання на розсуд суду, а захисник ОСОБА_13 підтримав клопотання ОСОБА_5 та доповнив, що згідно ч. 2 ст. 76 КПК України суддя не має права брати участь у новому кримінальному провадженні після скасування ухвали суду першої інстанції.

Прокурор та представник цивільного позивача заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого, посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_19 09.06.2015 р. було постановлено ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, однак ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.09.2015 р. вказану ухвалу Жовтневого районного суду було скасовано та призначено новий розгляд.

В мотивувальній частині ухвали апеляційним судом дійсно зазначено, що висновки, вказані в ухвалі суду першої інстанції ставлять під сумнів неупередженість суду, однак в подальшому суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі вказує про призначення нового розгляду у тому ж суді першої інстанції у тому ж складі, що говорить про те, що судом апеляційної інстанції не встановлено факту неупередженості суду, а в судовому засіданні обвинуваченим не наведено чітких обґрунтувань неупередженості суду, крім даних, викладених в ухвалі апеляційного суду.

Посилання обвинуваченого на порушення порядку визначення суду для розгляду справи також є необґрунтованими, так як після надходження справи до суду в травні 2015 року було здійснено її автоматичний розподіл про що мається протокол про автоматичний розподіл згідно якого справу призначено головуючому судді ОСОБА_1 .

Рішенням зборів суддів від 12.05.2015 р., в порядку визначеному п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було визначено колегію суддів у складі суддів ОСОБА_19 і ОСОБА_3 .

Відсутність проколу про автоматичний розподіл в матеріалах справи не свідчить про порушення порядку визначення судді, встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України, так як остання не містить вимог про долучення протоколу до матеріалів справи.

Такі вимоги містяться в ч. 9 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», однак недотримання цих вимог працівниками апарату суду не свідчить про наявність підстав для відводу суддів згідно п. 5 ч. 1 ст. 75 КК України.
При надходженні даного кримінального провадження до суду повторно у вересні 2015 р. його авторозподіл не здійснювався згідно вимог п. 2.3.43 . Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а колегія суддів визначена рішенням зборів суддів від 14.09.2015 р., так як суддя ОСОБА_19 знаходиться у відпустці.

Таким чином, відсутність порушень визначення суду свідчить і про відсутність даних про особисту заінтересованість суддів у результатах провадження.

Посилання ж обвинуваченого на те, що подача ним скарг на дії суддів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 може свідчити про наявність сумнівів у неупередженості суддів, суд вважає необґрунтованими, так як обвинувачений шляхом подачі скарги реалізує свої права і їх реалізація жодним чином не повинна впливати і не впливає на суд при розгляді кримінального провадження. Більш того, подача скарги не свідчить про порушення суддями вимог законодавства, а перевірка даних викладених у скаргах, не свідчить про ризик виникнення у суду упередженості до обвинуваченого.

Що стосується думки захисника ОСОБА_13 , то суд приходить до наступних висновків.

Частиною другою ст. 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Дана норма встановлює заборону для професійного судді повторно брати участь в кримінальному провадженні в якому він приймав судове рішення за результатами розгляду по суті, з метою запобігання фактору можливого формування у судді власної позиції, щодо суті та обставин справи, винуватості чи невинуватості певної особи, що може обумовити його упереджене ставлення.

Оскільки судді ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у складі колегії суддів, вирішували лише питання відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, не вирішуючи при цьому питання по суті і обставинам справи, винуватості чи невинуватості особи, то в даний час здійснюється не нове провадження, як таке, а продовження кримінального провадження, а отже і підстав для підводу визначених ч. 2 ст. 76 КПК України не має.

Більш того, судом апеляційної інстанції в мотивувальній частині ухвали зазначено, що ухвала про повернення обвинувального акту скасовується з призначенням нового розгляду у тому ж суді у тому ж складі, а п. 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду чітко визначає що судові справи, що надійшли із судів апеляційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження) не підлягають автоматизованому розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано.

Таким чином, обставин, які б свідчили про особисту заінтересованість суддів в результатах провадження, обставин, які б викликали обґрунтований сумнів у неупередженості суддів та порушення порядку визначення суду немає, а тому в задоволенні відводу належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_20

ОСОБА_3