Справа №568/1092/15-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
особи, що скоїла суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радивилів клопотання старшого слідчого СВ Радивилівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Боратин Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, про застосування примусових заходів медичного характеру суд, -
встановив:
Старший слідчий СВ Радивилівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 22 липня 2015 року, приблизно о 00 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе - барі «Фортуна», що розташоване за адресою: м.Радивилів, вул. Почаївська, 39 Рівненської області, за одним із столиків, поклавши ноги на сусідній стілець, розпивав придбані алкогольні напої.
В цей час, до ОСОБА_4 підійшов охоронець кафе ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , та зробив йому зауваження і попросив забрати ноги з стільця.
В результаті чого, між ними виникла сварка в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , взявши із столу пляшку з-під пива умисно кинув її у потиличну ділянку голови ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран в потиличній ділянці, садно на задній поверхні шиї. Вказані ушкодження є результатом дії предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, можливо ріжучих. Ушкодження відповідають строку 22 липня 2015 року і згідно п. 2.3.1. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) мають ознаки легких із короткочасним розладом здоров`я. Не виключено утворення ушкоджень від дії уламків скляної пляшки, після удару останньою по голові.
Допитуваний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав і показав, що дійсно 22.07.2015 року спричинив удар пляшкою потерпілому ОСОБА_7 та пізніше залишив на барній стійці 100 грн. потерпілому на лікування і пішов в міліцію та зізнався у всьому. На даний час, у скоєному щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілого.
Крім того, скоєння ним суспільно небезпечного діяння доводиться іншими матеріалами та зібраними доказами.
Так, із показань потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що 22.07.2015 року під час чергування у кафе-барі «Фортуна», між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, так як останній поводив себе неадекватно на зауваження не реагував, стукав чашкою по столі, голосно сам до себе розмовляв та не бажав прийняти ноги із стільця.
Після чого, ОСОБА_4 наніс один удар пляшкою у потиличну ділянку голови ОСОБА_7 від чого пляшка розбилася і частини скла застрягли в потилиці та скло попадало в різні частини примішення бару. В результаті змушений був лікуватися, однак в лікарні не міг лежати, так як потрібні були кошти бо дружина вагітна і матері слід було проводити хіміотерапію.
В результаті удару зазнав фізичного болю, моральних страждань та витратив кошти на лікування. Враховуючи наведене просив у відшкодування завданої матеріальної шкоди стягнути із ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_6 463 грн. 96 коп. та 15000.00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 показала, що син ОСОБА_10 тривалий період лікується щодо шизофренії і в червні 2015 року також проходив лікування в м. Рівне. Після вживання алкоголю він робиться агресивним. У неї на вихованні 3-є дітей із чоловіком розлучена і пенсії не отримує та проживають за рахунок підсобного господарства. За наведених обставин згідна сплатити заявлений цивільний позов лише частково. Аналогічне щодо розміру заявленого позову підтвердила і адвокат ОСОБА_5 , яка представляє інтереси ОСОБА_4 та показала, що позов визнають частково, просила врахувати стан здоров`я ОСОБА_4 кошти, які необхідно витрачати на його лікування і всі інші обставини справи.
Згідно висновку судово-медичного експерта №140 від 23.07.2015 року наданого судово-медичним експертом ОСОБА_11 у гр. ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді різаних ран в потиличній ділянці, садно на задній поверхні шиї. Вказані ушкодження є результатом дії предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, можливо ріжучих. Ушкодження відповідають строку 22 липня 2015 року і згідно п. 2.3.1. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) мають ознаки легких із короткочасним розладом здоров`я. Не виключено утворення ушкоджень від дії уламків скляної пляшки, після удару останньою по голові (а.с. 26).
Про порушення порядку у кафе-барі «Фортуна» ОСОБА_4 22.07.2015 року, його неадекватну поведінку, яка виражалась в голосній розмові до себе, включання голосної музики, стукання чашкою по столі і закладання ніг на стільці показали свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .. Дані свідки також підтвердили про надання допомоги потерпілому після удару пляшкою, який наніс ОСОБА_4 і виклик швидкої та міліції. Крім того свідок ОСОБА_12 показала, що від ОСОБА_4 пляшка летіла в потилицю голови ОСОБА_7 від чого частини скла застрягли в голові та частина розлетілася по барі і в потерпілого пішла кров. Дані свідки також підвердили як ОСОБА_4 положив на барну стійку після скоєного 100 (сто) гривень на кров для потерпілого і сам пішов до міліції.
Приміщення кафе-бару «Фортуна» та виявлені залишки скла розбитої пляшки і речовини схожої на кров встановлено із протоколу огляду місця події від 22.07.2015 року та фототаблиць (а.с. 16-19 ).
Відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 316/15 від 18.08.2015 року ОСОБА_4 в момент інкримінованого йому діяння страждав психічним розладом, а саме параноїдною шизофренією, приступоподібний перебіг, активний процес, обтяжений алкоголізацією (Р20- за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), внаслідок якого він не міг у той період усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час страждає на параноїдну шизофренію, приступоподібний перебіг, активний процес, обтяжений алкоголізацією в стані неповної медикаментозної ремісії (F20- за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), що позбавляє його здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.
В момент скоєння кримінального правопорушення в тимчасовому хворобливому стані не знаходився та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги (а.с. 66-70).
Своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст.125 КК України.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволення, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, оскільки він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
У відповідності до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності.
Згідно зі ст.93 КК України та ч. 2 ст.513 КПК України, до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, застосовуються примусові заходи медичного характеру.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст.503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.В
Відповідно до ч. 2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_6 .. Із наданих фіскальних чеків доводиться завдана йому матеріальна шкода в розмірі 463 грн.96 коп..
Враховуючи завданий фізичний біль, моральні страждання, час і зусилля витрачені потерпілим для відновлення свого попереднього становища завдану моральну шкоду суд оцінює в розмірі 6 (шести) тисяч гривень.
Суд не погоджується із посиланням адвоката потерпілого ОСОБА_8 на ту обставину, що вживання спиртного ОСОБА_4 є тією обставиною, яка свідчить, що він сам себе довів до такого стану, як це передбачено в ч.1 ст.1186 ЦК України, постільки під час судового слідства знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_4 саме в цей період проходив лікування в м. Рівне, а отже ОСОБА_4 не може відшкодовувати шкоду на загальних підставах. З врахуванням всіх обставин стягнення шкоди відповідно до вимог ч.2 ст. 1186 ЦК України повино проводитись із його законного представника ОСОБА_6 , яка є його мамою та спільно із ним проживає.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст 19, 93 КК України, ст.ст.128,129, 503, 506, 512-513 КПК України, суд,-
ухвалив:
Клопотання старшого слідчого СВ Радивилівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Боратин Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути із законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 463 (чотириста шістдесят три) гривні 96 копійок та у відшкодування моральної шкоди 6 000 (шість тисяч) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Міру запобіжного заходу не обирати.
Ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру можуть подати: законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.
Апеляція на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суддя: ОСОБА_1