Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

23 листопада 2015року

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси в режимі відео конференції зі слідчим ізолятором №30 м. Черкаси заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 надійшла скарга ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, в якій він просить визнати неправомірними дії прокурора Черкаської області щодо невиконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2015р. по справі №711/9699/15-кс, та зобов`язати прокурора Черкаської області внести подання до компетентного суду про перегляд постанови Черкаського обласного суду від 01.06.2000р. за нововиявленими обставинами.

До початку судового розгляду скарги заявник заявив в усному порядку відвід слідчому судді ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що ця суддя розглядала скарги заявника, за наслідками яких постановила ухвали від 12.09.2014, справа №711/9001/14-кс, та від 22.08.2014, справа №711/9485/15-кс, якими відмовила у задоволенні вимог заявника. Постановляючи зазначені ухвали, за ствердженням заявника, суддя сформулювала і виклала наперед свою думку з приводу правової позиції ОСОБА_4 , на якій ґрунтуються аргументи та підстави, що підлягають доказуванню у суді, що у свою чергу викликає сумніви у заявника щодо неупередженості судді.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою позицію щодо заявленого ним відводу, обґрунтовуючи його тим, що 12.09.2014р. суддею ОСОБА_5 розглянуто справу №711/9001/14-кс за скаргою ОСОБА_4 про оскарження дій прокуратури Черкаської області, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 31.07.2014р. про злочин у сфері службової діяльності та проти правосуддя вчинений суддею Черкаського обласного суду ОСОБА_6 під час судового провадження 01.06.2000р. по справі №2-41/97. Ухвалою від 12.09.2014р. відмовлено у задоволенні скарги з тих підстав, що скарга ОСОБА_4 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення оскільки за викладених в скарзі обставин не міститься жодних даних про його вчинення. Проте ухвалою від 23.09.2015 слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі №757/318020/15-к за скаргою ОСОБА_4 зобов`язано Генпрокуратуру внести відомості за заявою ОСОБА_4 про злочин у сфері службової діяльності та проти правосуддя.

Також заявник зазначив, що 22.08.2014р. слідчим суддею ОСОБА_5 розглянуто справу №711/9485/14-кс за заявою ОСОБА_4 про дотримання конституційних прав ув`язненого та забезпечення права на свободу. Ухвалою від 22.08.2014р. справа №711/9485/14-кс заявникові відмовлено у розгляді заяви та саму заяву повернуто заявнику. Ухвалою від 19.09.2014р. Апеляційний суд Черкаської області скасував ухвалу від 22.08.2014р. через недотримання процесуальних норм.

Таким чином, заявник стверджує, що слідчий суддя ОСОБА_5 не розуміє позиції заявника, а тому відмовляє йому у задоволенні його скарг. Вважає недопустимим повторну участь судді ОСОБА_5 у судовому провадженні по справі №711/10225/15-к, оскільки нею, як слідчим суддею, вже сформульовано і викладено наперед у своїх рішеннях (ухвала від 12.09.2014 №711/9001/14-кс, 22.08.2014 №711/9485/15-кс) свою думку з приводу правової позиції скаржника ОСОБА_4 , на якій ґрунтуються аргументи та підстави, що підлягають доказуванню у суді. Тож просить задовольнити відвід з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на відсутність підстав, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України для відводу слідчого судді.

Особа, якій заявлено відвід, слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 , повідомлена про час і місце розгляду заяви, пояснень щодо заяви не надала.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Законом чітко не визначено конкретного переліку «інших обставин», які можуть викликати у учасників судового провадження сумніви у неупередженості суду, що дає змогу тлумачити цю обставину по-різному. Разом з тим, при тлумаченні цієї норми закону необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосуванню широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Поняття «неупередженості» суду, викладене в Кримінально-процесуальному законодавстві України співвідноситься з поняттям «безсторонності» суду, закріпленим в міжнародних правових документах, зокрема у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої 04.11.1950р. державами-членами Ради Європи та ратифікованої Україною 17.07.1997р..

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді ( «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) против Бельгии». Судебное решение от 23 июня 1981 г. / Европейский Суд по правам человека : Избранные решения. Т. 1. С. 347).
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 69, 70).

Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості і понад усе, якщо йдеться про кримінальне провадження, в обвинуваченого. Для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка обвинуваченого може враховуватися, але вона не має вирішального значення. Вирішальним є те, чи можна вважати такі сумніви об`єктивно виправданими (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).
В заяві про відвід заявник зазначає, про наявність об`єктивного критерію, оскільки слідчим суддею ОСОБА_5 вже розглядалися скарги заявника і суддя в своїх ухвалах від 12.09.2014, справа №711/9001/14-кс, та від 22.08.2014, справа №711/9485/15-кс, виклала наперед свою думку щодо правової позиції заявника.

Разом з тим, предметом судового розгляду по справі №711/9001/14-кс (скарга ОСОБА_4 від 07.08.2014р.) була бездіяльність прокуратури Черкаської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР відповідно до заяви ОСОБА_4 від 31.07.2014р., так як він вважає, що в діях судді Апеляційного суду Черкаської області (раніше обласного суду Черкаської області) при винесенні постанови від 01.06.2000р., якою вища міра покарання була замінена на довічне позбавлення волі, вбачається склад злочину.

Предметом судового розгляду по справі №711/9485/15-кс (скарга ОСОБА_4 від 21.08.2014р.) була бездіяльність правоохоронних органів в питанні незаконного тримання його під вартою в місцях позбавлення волі з перевищенням граничного строку давності , недотримання його конституційних прав ув`язненого, з вимогою послідуючого звільнення від призначеного покарання за вироком Черкаського обласного суду від 19.12.1997р.

16.11.2015р. ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою, предметом якої є неправомірність дій прокурора Черкаської області щодо невиконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2015р. по справі №711/9699/15-кс, щодо зобов`язання прокурора Черкаської області розглянути клопотання засудженого ОСОБА_4 від 15.10.2015р., яке надійшло до прокуратури Черкаської області 20.10.2015р., в порядку і строки, визначені ст. 220 КПК України.
Таким чином, доводи заявника щодо наявності ознак упередженості у слідчого судді ОСОБА_5 відносно правової позиції ОСОБА_4 , на якій ґрунтуються аргументи та підстави, що підлягають доказуванню у суді під час розгляду його скарги від 16.11.2015р. не знайшли свого підтвердження, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.75, 80, 81 Кримінально-процесуального кодексу України,суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 при розгляді його скарги від 16 листопада 2015р. по справі №711/10225/15-к відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1