Єдиний унікальний № 500/5179/15-к
Провадження № 1-кп/500/434/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею особи на поруки, та про закриття кримінального провадження
18 листопада 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_5 ,

потерпілий Центральна виборча комісія,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000614, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. СаратаГалбене Котовського району Республіки Молдова, громадянки України, з вищою освітою, працюючої вчителем Озернянської ЗОШ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді голови дільничної виборчої комісії № 510396 одномандатного виборчого округу № 143 з виборів народних депутатів України 28 жовтня 2012 року (далі ДВК), будучи наділена організаційно-розпорядчими функціями, одноосібно вносила до офіційного документу табелю обліку використання робочого часу по ДВК в період з 01 по 31 жовтня 2012 року, завідомо неправдиві відомості відносно прибиральниці ОСОБА_6 , вказуючи дні та кількість відпрацьованих годин, які остання фактично не відпрацювала.

По закінченню виборчого процесу ОСОБА_5 надала підроблений табель обліку робочого часу до одномандатного виборчого округу № 143, згідно якого було зайво нарахована заробітна плата як прибиральнику приміщення ДВК ОСОБА_6 за весь період відпрацьованих днів в сумі 935,53 грн. Після чого ОСОБА_5 отримала заробітну плату за прибиральницю ОСОБА_6 в окружній виборчій комісії виборчого округу № 143 по виборам народних депутатів України, якою розпорядилась на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_5 привласнила кошти Державного бюджету України, виділені на підготовку та проведення виборів народних депутатів України на загальну суму 935,53 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення. В ході судового розгляду вона детально розповіла про обставини злочинів та щиро розкаялася в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, кількість грошей, якими вона заволоділа. Так, обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що у жовтні 2012 року вона була головою ДВК. ОСОБА_6 була оформлена на роботу в якості прибиральниці, однак прибирання не здійснювалося, але вона вносила до табелю відомості про те, що ОСОБА_6 працювала, після чого отримала за ОСОБА_6 гроші за нібито виконану роботу. Завдану шкоду вона повністю відшкодувала, повернувши гроші, якими вона заволоділа. Вона розкаюється у вчиненому.

Представник потерпілого Центральної виборчої комісії у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення судових повісток про виклик до суду. Відповідно до обвинувального акту завдана злочинами шкода відшкодована в повному обсязі, цивільного позову від потерпілого до суду не надійшло. Разом з цим до суду надійшло клопотання голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_7 , в якому останній просив розглядати справу за відсутності представника комісії, який не може прибути в судове засідання, у зв`язку із значним обсягом робіт, пов`язаних із виконанням функціональних обов`язків, а також відповідно до ч. 7 ст. 376 КПК України просив надіслати копію судового рішення, прийнятого за результатами розгляду справи, що свідчить про відмову представника потерпілого від участі у судовому провадженні, крім того повідомив, що Центральна виборча комісія не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі представника потерпілого.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не викликає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_5 , а також дослідженням документів, що стосуються її особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Тому суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні нею злочинів, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 366 КК України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та за ч. 2 ст. 191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

В судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї з нереабілітуючих підстав на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею її на поруки колективу Озернянської ЗОШ, пославшись на те, що вона щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала завдані збитки, крім того рішенням зборів трудового колективу Озернянської ЗОШ ухвалено звернутися із клопотанням про передачу її на поруки колективу Озернянської ЗОШ.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні також надала суду свою згоду на закриття кримінального провадження відносно неї з нереабілітуючих підстав на підставі ч. 1 ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею на поруки колективу Озернянської ЗОШ, де вона працює вчителем та зобов`язалася виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок, а прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 .

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченої, заслухавши думки учасників провадження, з`ясувавши думку потерпілого, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, обвинувачена ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею на поруки колективу Озернянської ЗОШ, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю з таких підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності суд враховує те, що злочини ОСОБА_5 вчинила у жовтні 2012 р., тобто до набрання чинності Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 р. № 1698-VII (до 25.01.2015 р.), яким частину першу ст. 47 КК України після слів «середньої тяжкості» було доповнено словами «крім корупційних злочинів», що погіршує становище обвинуваченої, оскільки цим же законом ст. 45 КК України була доповнена приміткою, відповідно до якої злочин, передбачений ч. 2 ст. 191 КК України, віднесений до корупційних злочинів, до яких, як було вище зазначено, внесеними змінами було унеможливлено застосування положень ст. 47 КК України. У зв`язку з викладеним, вказаний Закон, що погіршує становище обвинуваченої ОСОБА_5 , в силу ч. 2 ст. 5 КК України не має зворотної дії в часі, а тому в силу ч. 2 ст. 4 КК України підлягає застосуванню ст. 47 КК України в попередній редакції 2001 р.

Таким чином згідно ст. 47 КК України в редакції 2001 р. особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин за ч. 2 ст. 191 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а за ч. 1 ст. 366 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості.

При цьому суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п. 18 його постанови № 7 від 4 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», відповідно до яких не може бути перепоною для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статей 45 48, частини першої статті 97 КК вчинення одним діянням кількох злочинів відповідного ступеня тяжкості (наприклад, спричинення одним діянням умисного легкого тілесного ушкодження і необережного тяжкого тілесного ушкодження не виключає звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статей 45 та 46 КК, а заподіяння при хуліганстві умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження на підставі статей 47 та 48 КК).

Тому, приймаючи до уваги те, що хоча ОСОБА_5 і вчинила декілька злочинів, але за ідеальної сукупності, то вказані злочини вчинені одним діянням, у зв`язку з чим у даному кримінальному провадженні вона вважається такою, що вчинила злочин вперше.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 вперше вчинила злочин невеликої та середньої тяжкості, щиро покаялася в їх вчиненні, про що також свідчить те, що вона повністю відшкодувала завдані нею збитки, та дала суду свою згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, а також того, що Озернянська ЗОШ звернулася до суду з клопотанням про передачу ОСОБА_5 на поруки колективу школи, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею на поруки колективу Озернянської загальноосвітньої школи, та кримінальне провадження відносно неї відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284 КПК України необхідно закрити.

Суд вважає, що документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової почеркознавчої експертизи № 207-П від 16.06.2015 р. в сумі по 920,70 грн. не можуть бути стягнуті з обвинуваченої ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що за правилами ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у разі ухвалення обвинувального вироку, а в даному випадку, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження, обвинувальний вирок відносно неї не ухвалюється.

Керуючись ст. 47 КК України в редакції 2001 р.,
п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 47 КК України в редакції 2001 р., у зв`язку з передачею на поруки колективу Озернянської загальноосвітньої школи за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з її звільненням від кримінальної відповідальності.

Попередити ОСОБА_5 про те, що у разі порушення нею умов передачі на поруки вона буде притягнута до кримінальної відповідальності за вчинені нею злочини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1