Провадження № 1-кп/756/209/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року м.Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 17.02.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців.
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 17.08.2015, приблизно о 12 годині 00 хвилин, прийшов до магазину «Велика Кишеня», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Навашина 6/8, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме рюкзака для ноутбука чорного кольору виробництва торгівельної марки «Miracle», що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зайшовши до магазину, ОСОБА_4 поклав до камери схову № 1 пакет з печивом та пляшкою води, які придбав раніше, після чого відійшов в бік терміналу для поповнення мобільного рахунку.
Перебуваючи біля терміналу поповнення мобільного рахунку в -магазині «Велика Кишеня», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Навашина 6/8, ОСОБА_4 помітив через прозорі дверці камери схову № 4 рюкзак для ноутбука чорного кольору виробництва торгівельної марки «Miracle», який належить ОСОБА_5 .
В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме рюкзака для ноутбука чорного кольору виробництва торгівельної марки «Miracle», що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до камери схову № 4 та, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, що він діє непомітно для інших осіб, таємно, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, використовуючи ключ, який мав при собі від камери схову №1, до якої він поклав пакет з печивом та пляшкою води, коли зайшов до магазину, відкрив замок камери схову № 4.
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, ОСОБА_4 відчинив дверці камери схову № 4, звідки правою рукою таємно викрав рюкзак для ноутбука чорного кольору виробництва торгівельної марки «Miracle» вартістю 2000 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 6 500 гривень, сонцезахисні окуляри вартістю 60 гривень, ключі від квартири вартістю 50 грн., ключі від домофону під`їзду вартістю 50 гривень, візитниця зі штучної шкіри чорного кольору вартістю 100 всього на загальну суму 8 760 грн.
Після цього ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 8 760 грн. 00 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, 17.08.2015, приблизно о 12 годині 00 хвилин в приміщені магазину «Велика Кишеня», в камері схову № 4 здійснив крадіжку майна вказаного в обвинувальному акті. Цивільний позов визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що речі, які були викрадені у нього на цей час повернуті обвинуваченим, а гроші у розмірі 6500 грн. ні, тому він змінив цивільний позов і просив суд стягнути з обвинуваченого 6500 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з"ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз"яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не оспорювалися, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують особу обвинуваченого: раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, не працює, має двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття у скоєному, часткове відшкодування матеріальної шкоди, наявність на утриманні неповнолітніх дітей.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Враховуючи вищевказані обставини справи, ступень тяжкості злочину, а також те, що обвинувачений будучі раніше засудженим повторно скоїв умисний корисний злочин, суд приходить до висновку, що його виправлення можливо лише з призначенням реального покарання у вигляді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.
Відповідно до ст.71 КК України до покарання призначеного обвинуваченому за цим вироком слід частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року.
Судові витрати відсутні.

Цивільний позов в розмірі 6500 грн., враховуючи, що він повністю визнаний обвинуваченим і підтверджується обставинами справи, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому за цим Законом покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_4 за цим вироком частково у вигляді одного року позбавлення волі приєднати не відбуте ним покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року, остаточно призначивши йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 20.01.2016 року.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в якості компенсації матеріальних збитків 6500(шість тисяч п`ятсот ) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1