Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 1/2207/91/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2011 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Матвійця Я.С.

при секретарі Самборській Л.А.

за участю прокурора Шнайдер М.А.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

законного представника підсудного ОСОБА_3,

представника органу опіки та піклування та служби у справах дітей Ізяславської РДА ОСОБА_4,

майстра виробничого навчання Плужнянського аграрного ліцею ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу про обвинувачення неповнолітнього:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, раніше судимого:

- 12.08.2010 року Ізяславським районним судом за ст.185 ч. 3, 104 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Покарання не відбуте,

в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній підсудний ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, який раніше був засуджений 12.08.2010 року Ізяславським районним судом до покарання у вигляді позбавлення волі за умисний тяжкий злочин проти власності з іспитовим строком на два роки, знову став на злочинний шлях, і скоїв аналогічний злочин в період іспитового строку.

Так, ОСОБА_6 28 лютого 2011 року, біля 08 год. 30 хв., проходячи повз житловий будинок ОСОБА_7, що розташований по вул. Петровського 12 в с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись що його дій ніхто не побачить, і відсутністю господарки будинку, вирішив вчинити крадіжку будь якого майна, що має матеріальну цінність.

З цією метою, він, підійшовши до вхідних дверей цього будинку, які були підперті палицею, відставив її, ї таємно проник в житло. Знаходячись у будинку ОСОБА_6, керуючись корисливим мотивом, із спальної кімнати, в свою користь, викрав чоловічий перстень, вагою 4.5 грами, виготовлений із золота 585 проби, вартістю 350 грн. за один грам, на суму 1575 грн., а також зі столу в цій же ж кімнаті викрав пластикову картку банку Приватбанк, на рахунку якої не було грошей, що належать потерпілому ОСОБА_2

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_6, з кухонної кімнати даного будинку, таємно, в свою користь, викрав наручний годинник марки Луч, вартістю 100 грн., а із вітальні з-під кришки магнітофону, викрав гроші в сумі 100 грн. що належить потерпілому ОСОБА_2 Викрадені речі він заховав собі в одяг.

Викравши вказане майно, ОСОБА_6, вирішив покинути місце злочину, але в будинок ввійшла господарка будинку ОСОБА_7, яка помітила його в кімнаті. При цьому, переконавши ОСОБА_7 в тому, що ним нічого з будинку не викрадено та вважаючи, що викрадення майна ним скоєно непомітно для ОСОБА_7, ОСОБА_6, попросившись злазити на горище за своїми речами, з місця скоєння злочину зник.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 причинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_2 загальною сумою 1775 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою провину в скоєнні ним злочину передбаченого ч ст. 185 КК України визнав в повному обсязі і суду пояснив, 28 лютого 2011 року, ранком він вийшов з дому на навчання до ліцею, що знаходиться в с. Хотень-1 Ізяславського району. В ліцей він їздить на автобусі, з с. Борисів. Прийшовши на автобусну зупинку він побачив, що там не було його одногрупників, а тому вирішив, що автобус поїхав. Після чого вирішив повернутися додому. Проходячи біля господарства ОСОБА_7, він побачив, що двері підперті палицею подумав, що вдома нікого не має, та за відсутності господині вирішив викрасти з будинку ОСОБА_7 будь яке майно.

Відсунувши палицю від дверей, зайшов в будинок В спальній кімнаті він підійшов до шафи з одягом, де побачив золоту печатку, чоловічу і поклав її у кишеню. Після цього з письмового столу, що знаходився в цій же кімнаті, побачив пластикову банківську карту банку Приватбанк. Яку також поклав в кишеню. Тоді він вийшов зі спальні та пішов на кухню, де із серванту, викрав механічний наручний годинник, що мав металічний браслет сірого кольору, а циферблат годинника був білого кольору. Він також і цей годинник та поклав у кишеню. Після цього він вийшов з кухні та пішов у вітальню де під кришкою магнітофону, він помітив гроші в сумі 100 грн. однією купюрою. Тоді він викрав і ці гроші та поклав в кишеню.

Заволодівши майном, він вирішив вийти з даного житлового будинку, проте почув, що хтось в нього заходить. А тому він перейшов в сусідню кімнату, де заховався за шафою, щоб його ніхто не помітив. Проте, до кімнати зайшла ОСОБА_7 та помітила його. На її запитання він почав вибачатися за те, що незаконно зайшов до її будинку. Подумавши, що ті речі, які ним були викрадені, вона не бачила, а тому поросив в неї дозволу залізти на горище та забрати там свій пакет, що вона йому дозволила зробити. Тоді він виліз на горище та дістав там свій пакет з зошитами та пішов.

Викрадені речі він продав в м. Ізяслав, а гроші потратив на свою користь. В скоєному злочині щиро кається.

Крім визнання вини в повному обсязі підсудним, його вина знайшла своє підтвердження сукупністю досліджених доказів в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_2, суду пояснив, що він мав золотий чоловічий перстень, вагою приблизно 4,5 грам, виготовлений із золота, 585 проби, годинник марки Луч. Ці речі він зберігав в будинку його матері ОСОБА_7, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Там же й знаходилася пластикова карта КБ Приватбанку.

01 березня 2011 року, він приїхав додому до своєї матері в с. Борисів то його матір сказала, що у своєму будинку в одній із кімнат виявила за шафою неповнолітнього ОСОБА_6, якого вигнала з будинку. 02 березня 2011 року він почав обдивлятися будинок своєї мами, щоб перевірити, чи нічого там не зникло. Після чого помітив, що з серванту в кухні, зник механічний годинник Луч, що був у неробочому стані, який був наручним. а з шафи зникла його золотий перстень. Також з-під кришки магнітофону, що знаходиться в тій же кімнаті зникли гроші в сумі 100 грн., однією купюрою, які він туди поклав. Також зникла його зарплатна картка банку Приватбанк, видана на його ім'я. На її рахунку грошей не було. Помітивши пропажу речей, він подумав, що їх викрав ОСОБА_6. 10.03.2011 року він приїхав в Ізяславський РВ та написав заяву про зазначений злочин.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, суду пояснила, що коли вона виходить з будинку поратися в господарстві, то підпирає двері будинку палицею. В кінці лютого 2011 року вона заходивши в будинок помітила, що палиця стоїть біля дверей, та подумала, що хтось заходив до будинку і не знайшовши її вийшов. Перебуваючи в помешканні вона почула, що в одній із кімнат щось шарудить, після чого вирішила піти та подивитися, чи нікого в будинку немає. Тоді вона, зайшовши в одну із кімнат то побачила ОСОБА_6. Коли вона запитала в цього хлопця, що він робить в її будинку, то він попросився злазити на гору, що забрати пакет із зошитами. Забравши його, ОСОБА_6 вийшов з будинку.

01.03.2011 року до неї додому приїхав її син ОСОБА_2, якому вона розповіла про те, що виявила в будинку ОСОБА_6. 02.03.2011 року, коли її син обдивився, чи з будинку нічого не зникло, то виявив, що зникли його речі: пластикова банківська карта, золотий перстень та гроші.

Допитана в судовому засіданні майстер виробничого навчання ОСОБА_5, суду пояснила, що неповнолітній ОСОБА_6 на даний час закінчив 1 курс навчання Плужанського аграрного ліцею. Характеризується він взагалі позитивно. До дорослих ставиться з повагою, навчається на середньому рівні. Взимку мали місце пропуски занять, в звязку з чим неодноразово проводилися бесіди з матірю неповнолітнього. Після чого він зробив висновки та без поважних причин пропусків занять не допускав. Причиною скоєння злочину ОСОБА_6 вважає, що є безконтрольність зі сторони батьків по дорозі з дому на навчання до ліцею.

Крім того винність підсудного ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Даними протоколу огляду місця події від 09.03.2011 року, відповідно до якого місцем скоєння злочину є житловий будинок ОСОБА_7 а.с. 20.

Даними протоколу огляду та вилучення від 11.03.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_6 добровільно видано пластикову картку банку Приватбанкна

ім'я ОСОБА_2 та належний йому механічний годинник Луч. А.с. 15.

Довідкою вартості 1 г виробів, виготовлених із золота, виданою магазином Ювелірний світ, відповідно до якої

вбачається, що вартість 1-го граму золота 585 проби станом на 28.02.2011 року

становить 350 гривень. А.с. 16.

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 13.04.2011 року та

фототаблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_6

на місці скоєння злочину вказав, як він проник до житла ОСОБА_7, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_2 а.с.31-38.

Висновком товарознавчої експертизи № 384т від 27.04.2011 року, відповідно

до якого вартість механічного наручного годинника марки Лучстаном на

28.02.2011 року може становити 100 грн. а.с. 65-69.

Речовими доказами: механічним годинником Лучта

пластиковою карткою банку Приватбанк, які ОСОБА_6 викрав 28.02.2011

року з житлового будинку ОСОБА_8 а.с. 125.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_6 в крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, скоєного повторно, поєднаного з проникненням у житло,

- в судовому засіданні найшла своє підтвердження і дії підсудного вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи те, що в судовому засіданні доказів, які б підтверджували винність ОСОБА_6 у викрадені хрестика, виробленого із золота 585 проби вагою 1 г вартістю 350 грн. не встановлено, суд вважає за вірне виключити його із переліку викрадений речей з обвинувачення, що ставилося у провину підсудному органом досудового слідства.

Переходячи до обрання міри покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який є неповнолітнім, характеризується по місцю проживання та навчання задовільно, фактичні обставини справи, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання неповнолітнього підсудного ОСОБА_6, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин обтяжуючих покарання підсудного ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_6 раніше засуджений за скоєння аналогічного злочину, і в період іспитового строку знову скоїв умисний тяжкий злочин, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання. А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_6 необхідно призначити покарання лише у вигляді позбавлення волі, остаточне покарання не відбуте повністю покарання за попереднім вироком, слід визначати у відповідності зі ст. 71 КК України.

Потерпілим ОСОБА_2 заявлено цивільний позов на суму 2220 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що у зв'язку з неправомірними діями підсудного ОСОБА_6 йому було завдано матеріальної шкоди на указану суму.

Цивільний позов, у відповідної до ст. 1166 Цивільного кодексу України підлягає задоволенню у розмірі заподіяної матеріальної шкоди, встановленому в судовому засіданні, тобто в сумі 1775 грн., та витрат на отримання рахунку з банку, що підтверджується квитанцією 30 грн.

Відповідно до ст. 1167 ЦК моральну шкоду слід задовольнити частково в сумі 500 грн. Визначаючи такий розмір моральної шкоди суд виходить з вимог розумності і справедливості, враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.

Стягнення відповідно до ст. 1179 ЦК до повноліття підсудного ОСОБА_6 провадити з батьків неповнолітнього ОСОБА_6 до його повноліття.

Речові докази підлягають до повернення їх власнику.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з відбуванням покарання.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання по даному вироку, приєднати частину покарання не відбутого за вироком Ізяславського районного суду від 12.08.2011 року - 6 (шість) місяців позбавлення волі, і остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків призначити у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців з відбуванням покарання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою підписку про невиїзд.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання для припровадження його до кримінально-виконавчої установи для відбуванням покарання.

Стягнути солідарно з батьків неповнолітнього ОСОБА_6ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, в сумі 1805 грн., моральну шкоду в сумі 500 грн., а всього 2305 (дві тисячі триста пять) грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю. Стягнення провадити до повноліття засудженого ОСОБА_6

Стягнути солідарно з батьків неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на користь держави витрати за виробництво товарознавчої експертизи 225.12 грн.

Речові докази: механічний годинник марки Луч, банківська пластикова карта, що знаходиться на зберіганні в камері схову Ізяславського РВ УМВС повернути власнику ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржений учасниками до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд в строк 15 діб з дня його проголошення,

Суддя: