Пр. № 1-кп/521/715/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ, Донецької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

09.07.2013 року ОСОБА_6 звернувся з заявою до ДСК «ЧМП» про надання йому в оренду нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, буд. 1.

ОСОБА_5 , який на той час працював на посаді головного інженера СК «ЧМП», стало відомо про вказану заяву ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 , не займаючи відповідне положення щодо вирішень питань стосовно оренди приміщень ДСК «ЧМП», вирішив ввести в оману ОСОБА_6 та заволодіти його грошовими коштами, так як мав намір на звільнення з посади головного інженера ДСК «ЧМП». Після чого, ОСОБА_5 за власною ініціативою, переслідуючи корисливий мотив, зустрівся з ОСОБА_6 та пропонував останньому вирішити питання щодо оренди нежитлового приміщення, крім того ОСОБА_5 попередив ОСОБА_6 про наслідки непогодження з його умовами. Після вказаної розмови з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 декілька разів переносив зустріч з останнім з тією метою, що після свого звільнення міг продовжити свій злочинний намір, та не поставивши до відома ОСОБА_6 , про те, що він не є працівником ДСК «ЧМП», а продовжуючи вводити в оману ОСОБА_7 , зміг заволодіти грошима останнього.

16.07.2013 року, до чергової частини Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 про те, що посадова особа Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» вимагає в нього грошові кошти в сумі 6000 гривень за сприяння в оформленні документів, а у разі відмови надання неправомірної вигоди, останній погрожував виселення з займаного приміщення та застосуванням штрафних санкцій до ОСОБА_6 .

17.07.2013 року ОСОБА_5 подав заяву про своє звільнення за згодою сторін та в той же день був звільнений з посади головного інженере ДСК «ЧМП», та розуміючи що він не є працівником вказаного підприємства, не ставлячи до відома ОСОБА_6 про своє звільнення, та про те, що до його компетенції не входить вирішення питань відносно оренди приміщень ДСК «ЧМП», продовжив пропонувати ОСОБА_6 вирішити питання стосовно оренді: нежитлового приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_2 , за надання йому відповідної суми грошових коштів, а саме 6000 гривень. Крім того ОСОБА_5 , обманним шляхом, завірив ОСОБА_6 , що грошові кошти будуть передані керівництву для вирішення питанні відносно оренди приміщення.

Так, 25.07.2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зустрілись за попередньою домовленістю за адресою: м. Одеса, на розі вул. Польський Узвіз та Ланжеронівської, куди ОСОБА_5 прибув на своєму особистому автомобілі «Ніссан Терано 2», д/н НОМЕР_1 , де припаркував його біля будинку №1 по вул. Ланжеронівській, м. Одеса. Після чого, ОСОБА_5 , маючи вже запланований намір на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_6 , вийшов з автомобіля та став біля водійських дверей. В тої же час до нього підійшов ОСОБА_6 , який передав ОСОБА_5 пакет з документами, а після чого, ОСОБА_6 дістав з правої кишені своїх штанів грошові кошти в сумі 6000 гривень, та передав їх ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , не будучи працівником ДСК «ЧМП», не маючи достатніх повноважень, та не займаючи відповідне положення по вирішенню питані стосовно оренди приміщень, які належали ДСК «ЧМП», не ставлячи до відома ОСОБА_6 , про те, що він не є працівником ДСК «ЧМП», маючи на меті заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 6000 гривень, та після чого вже маючи реальну можливість розпорядитися вказаними грошовими коштами, поклав їх до пакету документів який попередньо отримав від ОСОБА_6 . Однак розпорядитися грошовими коштами, отриманими шахрайським шляхом ОСОБА_5 не зміг, оскільки був затриманий працівниками органів міліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

В подальшому, при огляді місця події, з автомобіля «Нісан Терано-2», д/н НОМЕР_1 . який належить на праві власності його матері, та яким має право керувати ОСОБА_5 , біля будинку № 1 по вул. Ланжеронівській в м. Одесі, були вилучені грошові кошти у сумі 6000 гривень, якими ОСОБА_5 заволодів шахрайським шляхом.

Відповідно до висновку експерта № 4371/17 від 06.09.2013 року, на грошових коштах, отриманих ОСОБА_5 від ОСОБА_6 , виявлено спеціальну хімічну речовину люмінесцентний порошок. Також на серветці зі змивами з правої руки ОСОБА_5 виявлено спеціальну хімічну речовину люмінесцентний порошок. Спецбарвник, люмінесцентний порошок, на наданій на дослідження серветці зі змивами з правої руки ОСОБА_5 має загально родову приналежність зі спецбарвником, люмінесцентним порошком, на наданих на дослідження грошових коштах.

Допитаний в ході судового розгляду по кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_5 , вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 29.11.2012 року, його було прийнято на посаду головного інженера ДСК «ЧМП». До його обов`язків, крім інших, також входило здійснення контролю за технічною експлуатацією будівель та споруд, переданих в оренду. Так, приблизно в середині березня 2013 року, він, разом з начальником служби безпеки ДСК «ЧМП», здійснювали обхід об`єктів, що перебувають на балансі компанії. Проходячи по вул. Приморській в м. Одесі, біля кафе «Де Волан», вони познайомились з гр. ОСОБА_6 . В процесі бесіди з ОСОБА_6 , останній виявив бажання зняти в оренду приміщення, що перебуває на балансі ДСК «ЧМП», в особистих цілях. Він роз`яснив ОСОБА_6 процедуру проведення таких дій, після чого останній взяв його номер мобільного телефону і вони розійшлись. При цьому, тривалий час ОСОБА_6 не телефонував. Вже вкінці червня 2013 року він здійснював черговий обхід об`єктів, що перебувають на балансі компанії, і, проходячи повз кафе «Де Волан», знову зустрів ОСОБА_6 , який, в процесі бесіди, дав згоду на оформлення договору оренди приміщення. При цьому, він знову роз`яснив ОСОБА_6 , що останньому необхідно звернутись з відповідною заявою до керівництва ДСК «ЧМП», яка буде розглянута посадовими особами компанії, і у разі, якщо приміщення, на оренду якого претендує ОСОБА_6 дійсно перебуватиме на балансі чи у власності ДСК «ЧМП», йому дозволять укласти відповідний договір оренди, на що ОСОБА_6 погодився. При цьому, жодних домовленостей про можливу винагороду він ОСОБА_6 не озвучував. Надалі, через два тижні, йому зателефонував ОСОБА_6 і попросив зустрітись, однак, через велику зайнятість на роботі, він не зміг приїхати до ОСОБА_6 на зустріч, і сказав, що як тільки-но він зможе одразу ж під`їде. За декілька днів по тому, проїжджаючи мимо кафе «Де Волан», він заїхати до ОСОБА_6 і в процесі бесіди останній почав пропонувати йому грошові кошти у розмірі 6000 гривень, в якості винагороди за сприяння у вирішенні питання, щодо оренди приміщення в ДСК «ЧМП». Однак, така поведінка ОСОБА_6 йому не сподобалась, і він категорично відмовився від винагороди, яку йому пропонували. При цьому, знову роз`яснив процедуру оформлення договору оренди. Надалі, ОСОБА_6 сказав, що на 15.07.2013 року підготовить всі необхідні документи для подачі заяви, однак, попрохав ще одного разу зустрітись, щоб додатково проконсультуватись. На що він дав згоду. Проте, зустрітись 15.07.2013 року він з ОСОБА_6 не зміг, оскільки на той час готував свої документи на звільнення і був зайнятий цією процедурою. Вже 17.07.2013 року він подав до керівництва ДСК «ЧМП» заяву про звільнення, з особистих спонукань. Займаючись процедурою свого звільнення, в нього не вистачало часу поспілкуватись з керівництвом ДСК «ЧМП» стосовно заяви ОСОБА_6 24.07.2013 року, йому на телефон зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що к 11:00 годині він під`їде до ДСК «ЧМП», оскільки йому необхідно було вияснити ще якесь питання. На що він погодився, однак, про те, що він вже не являється співробітником ДСК «ЧМП», він ОСОБА_6 не сказав. Зустрівшись з ОСОБА_6 , останній знову почав розпитувати, як відбувається вирішення його питання. Заздалегідь не поспілкувавшись з керівництвом ДСК «ЧМП», він знову повідомив ОСОБА_6 , що без всіх необхідних документів, його заява не буде розглядатися, на що останній запропонував заплатити керівництву ДСК «ЧМП», з метою врегулювання ситуації, на що він знову категорично відмовився. Після чого, вони домовились про зустріч наступного дня, де ОСОБА_6 вже надасть всі необхідні документи для подачі заяви в ДСК «ЧМП». 25.07.2013 року, пообідні, він зустрівся з ОСОБА_6 на розі вулиць Ланжеронівська та Польський узвіз в м. Одесі, де останній передав йому пакет документів у файлі. Переглядаючи надані йому документи, раптово ОСОБА_6 достав із кишені грошові кошти і кинув їх у той самий файл, в якому знаходились документи. Він вирішив, що це винагорода, про яку не було домовленості, за сприяння у вирішенні питання ОСОБА_6 . Розгубившись, він поклав документи знову у файл та кинув цей файл у салон свого автомобіля. Після чого, продовжуючи розмову з ОСОБА_6 щодо процедури оформлення договору оренди, до них підбігли співробітники правоохоронних органів і затримали його за підозрою у скоєнні злочину.

Крім того ОСОБА_5 , додав, що з 17.07.2013 року він вже не був працівником ДСК «ЧМП», а гроші, передані йому 25.07.2015 року ОСОБА_6 , про які він навіть гадки не мав, отримані ним вже після того, як його було звільнено з кампанії, що свідчить про відсутність саме посадового злочину в його діях, а вказані обставини мають вирішуватись у рамках цивільно-правових відносин. Крім того, шахрайських дій з його боку теж не було, оскільки передача йому грошей це було особисте волевиявлення саме ОСОБА_6 , без попередньої домовленості.

Суд вважає, що повне невизнання вини ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, слід розцінювати як обрану ним позицію захисту, що суперечить, однак, фактичним обставинам справи, так як його вина повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який, в судовому засідання пояснив, що він являється приватним підприємцем і орендує частину приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, Ланжероновський узвіз, 2, біля будівлі, де розташована ДСК «ЧМП». Займаючись підприємницькою діяльністю, він мав намір на оренду приміщення у будівлі, де колись розташовувалась морехідна школа. Вказана будівля належала ДСК «ЧМП», куди він і звернувся з приводу оренди. Керівництво ДСК «ЧМП» дозволила йому орендувати вказане приміщення, однак процедура оформлення договору оренди приміщення мала відбутись через деякий час. Однак, у вказану будівлю доступ був вільний, тому він потроху почав використовувати одне з приміщень як склад. Надалі в ДСК «ЧМП» розпочались якісь зміни, в тому числі і у керівництві кампанії, і тому на протязі тривалого часу його ніхто не турбував з приводу оренди приміщення. Однак, в середині літа 2013 року, до нього прибув ОСОБА_5 повідомив, що він являється головним інженером ДСК «ЧМП» і почав розпитувати, на яких підставах він займає приміщення в будівлі, що належить вказаній кампанії. На що він повідомив ОСОБА_5 , що все законно, він звертався до ДСК «ЧМП», де йому було дозволено зайняти вказане приміщення. Однак, ОСОБА_5 повідомив, що орендної плати в ДСК «ЧМП» від нього ( ОСОБА_6 ) не поступало на протязі декількох місяців. Надалі, ОСОБА_5 запропонував йому свою поміч в швидкому оформленні всіх необхідних документів в ДСК «ЧМП», при наявності яких, він міг би вільно користуватись вказаним приміщенням і його ніхто б не турбував, при цьому, попросив за вказані послуги 6000 гривень. Він почав розмірковувати і сказав, що таких грошей в нього немає, однак як тільки він назбирає вказану суму, одразу ж зв`яжеться з ним. Після чого вони обмінялись телефонними номерами. Надалі ОСОБА_5 почав йому дзвонити і питати, коли вже він назбирає гроші, при цьому, висловлюючи погрози, що у разі ненадання грошей, приміщення буде опечатане разом із всім майном. Збагнувши, що відбувається, він звернувся в органі міліції і повідомив, що головний інженер ДСК «ЧМП» ОСОБА_5 вимагає з нього гроші за сприяння у вирішенні питання щодо вільної оренди приміщення, яке належить ДСК «ЧМП». Після чого, він почав співпрацювати з правоохоронними органами. 25.07.2015 року, він знову зустрівся з ОСОБА_5 на розі вулиць Ланжеронівська та Польский узвіз в м. Одесі. В процесі розмови, він дав ОСОБА_5 файл з документами, а після огляду документів останнім, дістав з кишені штанів гроші, у сумі 6000 гривень, та передав їх ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_5 кинув файл з документами, де вже були гроші, в автомобіль, на якому приїхав, і в цей момент до них підбігли співробітники міліції, які його і затримали;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що в середині літа 2013 року, вона, разом з ще одним чоловіком, була запрошена співробітниками правоохоронних органів в якості понятого, при проведенні заходів по передачі потерпілим грошей ОСОБА_5 , які останній вимагав за вирішення питання, пов`язаного з узгодженням документації. В цей день, пообідні, прибувши на автомобілі в центр міста Одеси, потерпілий вийшов з автомобіля на вулицю, і в цей момент до нього під`їхав ще один автомобіль, із-за керма якого вийшов ОСОБА_5 . В процесі розмови між ОСОБА_5 та потерпілим, останній передав ОСОБА_5 файл з документами. Після того, як ОСОБА_5 оглянув документи у файлі, потерпілий достав із кишені брюк мічені грошові кошти та передав їх ОСОБА_5 , який надалі переклав гроші в файл з документами та поклав їх в свій автомобіль. Після чого, коли ОСОБА_5 продовжував розмову з потерпілим, до них підбігли співробітники міліції, і слідчий роз`яснив ОСОБА_5 , що його затримано за підозрою у скоєнні злочину. Надалі, співробітниками міліції був проведений обшук затриманого та його автомобіля, де у файлі з документами були виявлені мічені грошові кошти. Після просвітлення виявлених грошей ультрафіолетовою лампою, на кожній з купюр були сліди зеленого кольору, мітки. Такі ж самі мітки просвічувались на руці у ОСОБА_5 . В подальшому, виявлені гроші були опечатані та вилучені, а ОСОБА_5 направлено до РВ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що він з 2012 року працює на посаді директора ДСК «ЧМП». З того ж року ОСОБА_5 працював в ДСК «ЧМП» на посаді головного інженера. Відносини між ним та ОСОБА_5 склались винятково службові. Однак, з середини 2013 року, більш точного періоду часу він не пам`ятає, ОСОБА_5 було звільнено з ДСК «ЧМП», за обоюдною згодою сторін. При цьому, за час своєї роботи, ОСОБА_5 не мав обов`язків і можливості посприяти у вирішенні питання стосовно оформлення договорів оренди приміщень чи споруд. При цьому, з метою запобігання корупційних схем в компанії, будь-які питання, пов`язанні із взаємовідносинами фізичних та/чи юридичних осіб вирішувались виключно через подачі заяв відповідного змісту до канцелярії ДСК «ЧМП»

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом про результати спостереження за особою ОСОБА_5 від 19.08.2013 року, згідно якого, 22.07.2013 року, зафіксовано, як ОСОБА_5 о 14:00 годин, зайшов до приміщення кафе «Де Волан», за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 2, сів за стіл та почав розмову з чоловіком, яка тривала 2-3 хвилини, після чого залишив кафе «Де Волан» та о 14:10 годин зайшов у приміщення ДСК «ЧМП» /т. 1 а.с. 59-61/;

- протоколом про результати спостереження за особою ОСОБА_5 від 19.08.2013 року, згідно якого, 25.07.2013 року, зафіксовано, як ОСОБА_5 о 13:30 годин, отримав від ОСОБА_10 пакет документів та суму грошових коштів, після чого, о 13:40 годин був затриманий співробітниками правоохоронних органів /т. 1 а.с. 62-64/;

- протоколом про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_5 від 10.10.2013 року, згідно якого, зафіксовано, як ОСОБА_5 обіцяє ОСОБА_6 провести розмову з керівництвом стосовно вирішення питання щодо оренди приміщення /т. 1 а.с. 73-74/;

- протоколом про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_5 від 10.10.2013 року, згідно якого, зафіксовано, як 25.07.2015 року, ОСОБА_5 отримує від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 6000 гривень /т. 1 а.с. 78-79/;

- оглянутими (прослуханими) в судовому засіданні носіями інформації DVD-R з аудіо-, відео- фотозаписами результатів спостереження за особою ОСОБА_5 та MSD з аудіо-, відеозаписами результатів спостереження за особою ОСОБА_5 , які підтвердили обставини, викладені в протоколах про результати спостереження за особою ОСОБА_5 від 14.08.2013 року, 19.08.2013 року, 10.10.2013 року /т. 1 а.с. 65, 76, 77, 79/;

- висновком криміналістичної експертизи по дослідженню спеціальних хімічних речовин № 4371/17 від 06.09.2013 року, згідно якого, на грошових коштах, отриманих ОСОБА_5 від ОСОБА_6 (дванадцять банкнот номіналом по п`ятсот гривень України) виявлено спеціальну хімічну речовину люмінесцентний порошок. На серветці зі змивами з правої руки ОСОБА_5 виявлено спеціальну хімічну речовину люмінесцентний порошок. Спецбарвник, люмінесцентний порошок, на наданій на дослідження серветці зі змивами з правої руки ОСОБА_5 має загально родову приналежність зі спецбарвником, люмінесцентним порошком, на наданих на дослідження грошових коштах /т. 1 а.с. 105-109/;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або, таке, що готується) від 16.07.2013 року, згідно якої, ОСОБА_6 просить прияти міри до посадової особи компанії, яка вимагає грошві кошти за сприяння у видачі документів /т. 1 а.с. 5-6/;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 25.07.2013 року, згідно якого, 25.07.2013 року, о 13:45 годин, на розі вулиць Польський узвіз та Ланжеронівської в м. Одесі, за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, був затриманий ОСОБА_5 . В ході огляду автомобіля ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено 6000 гривень, купюрами по 500 гривень, у кількості 12 одиниць, на кожній з яких, при просвітлені ультрафіолетовою лампою, світилась літера «В», зеленого кольору (мітка), /т. 1 а.с. 16-20/;

- протоколом огляду місця події від 25.07.2013 року з додатком у вигляді компакт-диску DVD-R із відеозаписом (том № 2, на обложці), згідно якого, 25.07.2013 року, об`єктом огляду являвся автомобіль «Ніссан Терано 2», д/н НОМЕР_1 . На передньому водійському сидінні вказаного автомобіля, були виявлені та вилучено грошові кошти, у сумі 6000 гривень, купюрами по 500 гривень, у кількості 12 одиниць, на кожній з яких, при просвітлені ультрафіолетовою лампою, світилась літера «В», зеленого кольору /т.1 а.с. 27-33/;

- протоколом освідування особи від 25.07.2013 року, згідно якого, при санкціонованому освідчуванні променями ультрафіолетової лампи рук ОСОБА_5 , на правій долоні особи виявлені специфічні відбитки зеленого кольору. Після освідчування долонь ОСОБА_5 , за допомогою ватних тампонів та спиртового розчину, були зроблені змиви з обох долонь особи, які в подальшому поміщенні до полімерного пакету та опечатані /т. 1 а.с. 34-35/;

- копією наказу директора ДСК «ЧМП» № 206-Л від 29.11.2012 року про прийняття ОСОБА_5 на посаду головного інженера компанії з 29.11.2012 року /т. 1 а.с. 72/;

- копіє наказу директора ДСК «ЧМП» № 02-Л від 17.17.2013 року про звільнення ОСОБА_5 з посади головного інженера ДСК «ЧМП» /т. 2 а.с. 96/.

Аналізуючи заслухані показання, співставивши їх з іншими доказами вини обвинуваченого, залученими до матеріалів кримінального провадження, суд приходить до висновку, що повне невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 є ніщо інше, як спроба ввести суд в оману, з метою ухилення від кримінального переслідування, та уникнути справедливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Так, оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_6 на предмет їх достовірності, суд не знаходить підстав для їх критичної оцінки і визнає їх логічними та послідовними. При цьому, суд відхиляє можливість оговорення потерпілим ОСОБА_5 , оскільки до подій, які мали місце впродовж липня місяця 2013 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 між собою не були знайомі (встановлено під час судового слідства), не підтримували між собою жодних стосунків (приятельських, дружніх або ворожих), що в свою чергу виключає можливість утворення між особами таких ситуацій, які б могли в подальшому сприяти розвитку неприязних відносин.

При цьому, звертає увагу на себе, той факт, що потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаним в судому засіданні, відповідає на питання учасників судового провадження та суду достатньо швидко, не задумуючись та не аналізує свої відповіді, що на думку суду притаманно особі яка кажіть правду. Ті події та обставини, які не пам`ятає, не скриваючи кажіть, що їх не пам`ятає. Покази дає чітко, послідовно і дуже детально, припускаючи іноді таку деталізацію своїх дій та дій ОСОБА_5 , які свідчать про події що дуже закарбовані у пам`яті потерпілого. На переконання суду, всі покази під час допиту ОСОБА_6 є щирими та правдивими, які дані останнім без будь-якого примусу.

З тих самих підстав, критичній оцінці суду не піддані покази свідка ОСОБА_8 .

При цьому, як сторона захисту, так і сам ОСОБА_5 , жодним чином не оспорюють факту отримання останнім грошових коштів у розмірі 6000 гривень від потерпілого ОСОБА_11 . При цьому, наполягаючи, що ОСОБА_5 не мав наміру шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами потерпілого. Однак, суд, оцінивши всі обставини кримінального правопорушення наголошує, що з 17.07.2015 року, ОСОБА_5 , згідно наказу директора ДСК «ЧМП» № 02-Л від 17.07.2013 року, був звільнений з посади головного інженера компанії, тобто, не являвся її співробітником, у зв`язку з чим, не мав реальної можливості, шляхом можливого зловживання своїм службовим становищем, сприяти ОСОБА_6 у позитивному вирішені питання, пов`язаного з укладенням договору оренди приміщення, яке перебувало на балансі ДСК «ЧМП». При цьому, сам ОСОБА_6 , будучи впевненим, що ОСОБА_5 продовжує працювати в компанії, намагався заручитись підтримкою останнього при вирішенні вищезгаданого питання, тобто ОСОБА_6 будучу введеним в оману, оцінюючи потенціальні ризики, щодо можливих санкції з боку керівництва ДСК «ЧМП», змушений був піти на умови ОСОБА_5 та передати останньому грошові кошти.

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_5 також підтверджується висновком криміналістичної експертизи по дослідженню спеціальних хімічних речовин № 4371/17 від 06.09.2013 року, згідно якого на грошових коштах, отриманих ОСОБА_5 від ОСОБА_6 виявлено спеціальну хімічну речовину люмінесцентний порошок. На серветці зі змивами з правої руки ОСОБА_5 виявлено спеціальну хімічну речовину люмінесцентний порошок. Спецбарвник, люмінесцентний порошок, на наданій на дослідження серветці зі змивами з правої руки ОСОБА_5 має загально родову приналежність зі спецбарвником, люмінесцентним порошком, на наданих на дослідження грошових коштах. При цьому, твердження експерта, отримані останнім після проведення відповідних експертних аналізів, суд не ставить під сумнів, оскільки, таке дослідження проводилось у профільному закладі ОНДІСЕ МЮ України, провідним судовим експертом ВФХтаБД ЛКВД, із використання, окрім своїх власних знань, інформації з науково-дослідницької літератури.

Разом з тим, як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 (директор ДСК «ЧМП»), ОСОБА_5 , навіть при зайнятій в компанії посаді головного інженера, не мав змоги сприяти будь-кому у вирішені питання про оренду приміщень, які перебували на балансі (у власності) ДСК «ЧМП», оскільки, як додав свідок, з метою попередження корупційних схем в компанії, розгляд питань, що стосувались взаємовідносин ДСК «ЧМП» з іншими фізичними чи юридичними особами, вирішувались виключно керівництвом компанії, після офіційного звернення до ДСК «ЧМП» через канцелярію.

Реалізація злочинних намірів ОСОБА_5 повністю підтверджена оглянутими (прослуханими) в судовому засіданні аудіо, відеозаписами результатів аудіо-, відеоконтролю та спостереження за особою ОСОБА_5 , які суд оцінив за своїм внутрішнім переконанням.

Крім того, судом також встановлена законність проведення таких негласних слідчих дій, як аудіо-, відеоконтролю та спостереження за особою.

Згідно ст. 247 КПК України, розгляд клопотання щодо негласних слідчих (розшукових) дій здійснюється головою чи за його визначенням іншим суддею Апеляційного суду АРК, апеляційного суду області, м. Києва та Севастополя, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Так, після огляду протоколів про результати аудіо -, відеоконтролю та спостереження за особою ОСОБА_5 , судом встановлено, що вказані дії проводились співробітниками СДСБЕЗ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на підставі ухвал слідчих суддів Апеляційного суду Одеської області від 18.07.2013 року.

При цьому, при огляді інформаційних носіїв аудіо- відеозаписів розмов ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , на яких зафіксовані факт домовленостей ОСОБА_5 з потерпілим, неодноразові зустрічі останніх, а також, безпосередній факт передачі грошових коштів ОСОБА_5 , не вбачає обвинувального ухилу при здійсненні вказаних дій співробітниками правоохоронної системи, як на цьому наполягає сторона захисту.

Разом з тим, суд, проаналізувавши допити свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, в першу чергу приділив уваги саме запитанням сторони захисту до вказаних осіб, при цьому, встановив, що захисником-адвокатом, під час допиту свідка ОСОБА_8 , та потерпілого ОСОБА_6 , ставились деякі питання які не мали ніякого відношення до обставин скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Такі дії сторони захисту розцінені судом, як спроба заплутати допитуваних осію у своїх твердженнях, з метою подальшого використання отриманої інформації для захисту ОСОБА_5 .

У своїй сукупності, надані стороною обвинувачення докази вини ОСОБА_5 у вченні інкримінованого кримінального правопорушення, після їхньої ретельної перевірки та аналізу, повністю спростували позицію сторони захисту, стосовно невинуватості особи ОСОБА_5 у шахрайських діях по відношенню до ОСОБА_6 , оскільки ані свідчення потерплого, свідків по кримінальному провадженню, ані дослідженні під час судового розгляду матеріали кримінального провадження, не мають між собою жодних протиріч, що в свою чергу (після перевірки законності здобуття таких доказів) надало суду можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_5 саме у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

Таким чином, навмисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. ст. 190 ч. 1 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшуючих вину обставин, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обтяжуючих вину обставин, судом також не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що попередження скоєння ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства, однак, лише за умов перебування обвинуваченого під контролем органу кримінально-виконавчої інспекції, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі, і на підставі ст. 75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи долю речових доказів по кримінальному провадженню, суд керується вимогами ст. 100 КПК України, на підставі чого, вважає необхідним речові докази по кримінальному провадженню: оригінал заяви ОСОБА_5 про звільнення з посади головного інженера ДСК «ЧМП»; оригінал наказу ДСК «ЧМП» від 17.07.2013 року про звільнення ОСОБА_5 повернути за належністю /т. 2 а.с. 98-99/; оригінали трьох квитанцій ДСК «ЧМП» до прибуткового касового ордеру датовані 05.07.2013 р. по прийняттю 300 грн. від гр. Потапова, 18.07.2013 р. по прийняттю 400 грн. від гр. ОСОБА_12 , 22.07.2013 р. по прийняттю 700 грн. від ФОП ОСОБА_13 повернути за належністю; копії квитанцій ДСК «ЧМП» по прибутку касового ордеру залишити при матеріалах кримінального провадження /т. 1 а.с. 150-151/.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд керується нормами ст. 124 КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вирішуючи питання про арештоване майно, суд керується вимогами ст. 174 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Судових витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, з випробувальним строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази по кримінальному провадженню: оригінал заяви ОСОБА_5 про звільнення з посади головного інженера ДСК «ЧМП»; оригінал наказу ДСК «ЧМП» від 17.07.2013 року про звільнення ОСОБА_5 повернути за належністю /т. 2 а.с. 98-99/; оригінали трьох квитанцій ДСК «ЧМП» до прибуткового касового ордеру датовані 05.07.2013 р. по прийняттю 300 грн. від гр. Потапова, 18.07.2013 р. по прийняттю 400 грн. від гр. ОСОБА_12 , 22.07.2013 р. по прийняттю 700 грн. від ФОП ОСОБА_13 повернути за належністю; копії квитанцій ДСК «ЧМП» по прибутку касового ордеру залишити при матеріалах кримінального провадження /т. 1 а.с. 150-151/.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у сумі 4161 /чотири тисячі сто шістдесят одна/ гривня 60 копійок /т. 1 а.с. 103; 110/.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського р/с м. Одеси від 31.07.2013 року, а саме: на грошові кошти у розмірі 6000 гривень та посвідчення головного інженера ДСК «ЧМП» № 177 видане на ім`я ОСОБА_5 скасувати.

Майно, на яке скасовано арешт, негайно повернути власникам.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений.

Судових витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню немає.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1