ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-6530 ск 15
П О С Т А Н О В А

24 листопада 2015 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_4., розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 30 серпня 2012 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2015 року захиснику ОСОБА_2 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_3, а його апеляційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року зазначену постанову місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року.

Згідно з вимогами ст. 350 КПК України 1960 року в касаційній скарзі повинні зазначатися, зокрема: вирок, ухвала чи постанова, на які подається касаційна скарга, вказівка на те, в чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення та доводи на її обґрунтування, конкретне прохання особи, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд касаційної інстанції вправі ухвалити відповідно до вимог ст. 396 КПК України 1960 року.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що її подано на постанову Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року, при цьому його скарга містить прохання лише щодо зазначеної ухвали апеляційного суду.

Отже, касаційна скарга не містить прохання, яке б узгоджувалося зі змістом ст. 396 КПК України 1960 року.

Крім того, касаційна скарга захисника не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року, оскільки, обґрунтовуючи свою вимогу, ОСОБА_2 посилається на порушення допущені, на його думку, судом першої інстанції під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_3 і не зазначає які саме порушення, що відповідно ст. 398 цього ж Кодексу є підставами для скасування або зміни судових рішень, допустили суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку щодо ОСОБА_3, а також у чому полягали саме такі порушення та яким судом їх було допущено, не наведено конкретних доводів і аргументів в обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень.

Згідно зі ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст.ст. 350, 384, 398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи (скаржник має підтвердити, що він не пропустив цей місячний термін при повторному зверненні до суду).

Керуючись п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та ст. 388 КПК України 1960 року,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 для перевірки в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4