Дата документу Справа № 335/1573/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/1573/14-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/15/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 05 січня 2015року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції з СІЗО-10 ДДУПВП в Запорізькій області матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2014 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дружківка, Донецької області, який проживає у АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, безпідставність пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України, незаконне затримання останнього з 28 по 30 липня 2014 року в м. Дружківка, відсутність вказаних в клопотанні слідчого ризиків, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, просить ухвалу скасувати і обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 , підозрюється в тому, що він приблизно о 16 год. 00 хв. 01 липня 2014 року, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи при собі вогнепальну зброю - пістолет, приблизно з 8 невстановленими в ході розслідування особами, озброєними автоматичною зброєю та керуючи ними, без наявності будь-яких законних підстав, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, застосовуючи до ОСОБА_9 заходи фізичного впливу у вигляді заведення рук за спину та застосувавши до останнього спеціальні засоби - наручники, усупереч волі потерпілого, незаконно проникли до подвір`я будинку АДРЕСА_2 . Перебуваючи у подвір`ї зазначеного будинку, ОСОБА_7 висунув ОСОБА_9 протиправну вимогу щодо повідомлення йому про місце знаходження автомобіля останнього «Toyota Land Cruiser Prado», а також ключів від вказаного автомобілю та документів на нього. Отримавши від потерпілого інформацію про місце знаходження вказаного майна, ОСОБА_7 наказав озброєним особам «упакувати» ОСОБА_9 . Після цього, 4 озброєні особи, утримуючи ОСОБА_9 за руки, посадили його до автомобіля марки «Шкода» сірого кольору, на якому доставили останнього до будівлі Краматорського МВДСО УДСО при ГУМВС України в Донецькій області, яке розташоване по вул. Рибіна, 3 у м. Дружківка Донецької області. У зазначеній будівлі ОСОБА_9 помістили до однієї з камер, що розташована у підвальному приміщенні будівлі, при цьому ОСОБА_9 утримувався у вказаній камері до 05 липня 2014, тобто був незаконно позбавлений волі з 01 липня 2014 по 05 липня 2014 року.

Продовжуючи перевищувати свої службові повноваження, ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи спільно з близько 4 невстановленими в ході розслідування особами та керуючи ними, приблизно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 01 липня 2014 року, незаконно проникли до житлового будинку ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та заволоділи грошовими коштами потерпілого у сумі 30 000 грн., мобільним телефоном NОКІА-С5-00 чорного кольору вартістю 4250 грн., ноутбуком «Samsung R530» - вартістю 3349 грн. та незаконно проникли до гаражу, розташованому на території вказаного вище домоволодіння, де заволоділи автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 вартістю 352032,89

грн., чим спричинили родині ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 389631,89 грн. Продовжуючи перевищувати свої службові повноваження, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спільно з невстановленою в ході розслідування особою - чоловіком, озброєним автоматичною зброєю та керуючи діями останнього, 01 липня 2014 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, без наявності будь-яких законних підстав, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, під виглядом проведення обшуку, перебуваючи біля квартири АДРЕСА_3 , наказав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відкрити вхідні двері зазначеної квартири, в якій вони перебували у вказаний час, погрожуючи їх вибиванням. Після цього, ОСОБА_7 спільно з невстановленою особою з автоматичною зброєю проник до зазначеної вище квартири, у приміщенні якої, погрожуючи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вогнепальною зброєю, що потерпілі сприймали як реальну загрозу їх життю та здоров`ю, повідомили про проведення обшуку за місцем їх мешкання з метою відшукання наркотичних засобів. Після цього, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, 01 липня 2014 року приблизно з 19 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 проти волі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вилучив мисливській ніж вартістю 700 грн. та ноутбук «ACER960», вартістю 3800 грн. Крім того, у цей же час у вказаній квартирі невстановленим чоловіком, який діяв спільно з ОСОБА_7 , було протиправно вилучено мобільний телефон NOKIA СЗ-01 вартістю 425 грн., чим було спричинено родині ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 4225 грн.

Крім того, 02 липня 2014 року, ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, діючи умисно, з корисливих мотивів, спільно з 3 невстановленими в ході розслідування особами, перебуваючи в одній з камер, у якій на той час протиправно утримувався ОСОБА_9 , яка знаходилась у підвальному приміщенні будівлі Краматорського МВДСО при ГУМВС України в Донецькій області, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Рибіна, 3, з метою заволодіння майном останнього, висунув ОСОБА_9 протиправну вимогу щодо передачі йому права власності на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та іншу нерухомість, що належить потерпілому на праві приватної власності, погрожуючи при цьому завданням тілесних ушкоджень особисто ОСОБА_9 та застосуванням насильства до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В результаті зазначених вище злочинних дій ОСОБА_7 та інших невстановлених в ході розслідування осіб, що діяли спільно з ОСОБА_7 , родині ОСОБА_10 спричинено матеріальні збитки на загальну суму 393 856,89 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками. Крім того в результаті протиправного позбавлення ОСОБА_9 волі з 01 липня 2014 року до 05 липня 2014 року ОСОБА_9 завдано моральних страждань.

Крім того, того внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 підірвано авторитет та престиж органів внутрішніх справ України, як органу, на який покладено обов`язок з охорони життя, здоров`я, прав і свобод громадян, інтересів суспільства і держави від противоправних посягань, дискредитував високе звання міліціонера, як уповноваженого представника правоохоронного органу України, який зобов`язаний виявляти, розкривати та запобігати правопорушенням, а не скоювати їх.

31 липня 2014 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, в рамках розслідування кримінального правопорушення за ч.3 ст. 110 КК України, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 вересня 2014 року.

27 листопада 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України.

27 листопада 2014 року слідчим суддєю Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою до 28 грудня 2014 року.

26 грудня 2014 року постановою заступника начальника прокуратури Запорізької області строк досудового розслідування було продовжено до 6 місяців, тобто до 30 січня 2015 року.

26 грудня 2014 року ст. слідчий відділу прокуратури Запорізької області звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до 30 січня 2015 року, мотивуючи неможливістю закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою у зв`язку із необхідністю проведення великого обсягу слідчих та процесуальних дій, продовження існування певних ризиків.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились, досудове розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 не завершено та продовжено, існують обставини, які перешкоджають його завершенню, оскільки до цього часу не завершено виконання всіх процесуальних дій за участю підозрюваного для направлення справи до суду відповідно до положень КПК України, існують ризики, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території Російської Федерації, де як встановлено в судовому засіданні проживають його близькі родичі.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що при розгляді клопотання в суді першої інстанції прокурором не доведено обгрунтованність підозри стосовно ОСОБА_7 спростовується матеріалами провадження.

При цьому слідчий суддя цілком слушно зауважив, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на наведене вище, колегія не приймає до уваги доводи захисника щодо наявності протиріч у показах певних свідків, сумнівність деяких показів та відсутності у даному кримінальному провадженні речових доказів.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів та, з цього приводу, обгрунтовано врахував практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила достатність підстав вважати висунуту ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.

Крім того, доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, що стосується застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу та, з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій по даному кримінальному провадженню, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою у межах строку продовженого досудового слідства.

При цьому слідчий суддя також врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовжуючи строк тримання ОСОБА_7 під вартою, суд виходив з того, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням викладеного, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , очікуваного покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років у разі визнання підозрюваного винним, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, вчиненого на території проведення антитерористичної операції, що збільшує ризики щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та, у своїй сукупності, а також відповідно до положень ст. ст. 178, 199 КПК України свідчить на користь прийнятого слідчим суддею рішення.
За вказаних обставин колегія вбачає наявність підстав вважати, що при застосуванні відносно ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не буде досягнуто мети дієвості даного провадження та не буде забезпечено належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного в межах продовженого строку досудового розслідування.

Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, відсутність судимостей, враховуючи інші обставини провадження, не спростовують висновки слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам ст. 199 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2014 року про продовження строку тримання під вартою до 30 січня 2015 року ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4