Справа № 11-296 Головуючий у І інстанції Дзюба
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 37 21.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
17 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 05 листопада 2010 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, не маючого судимості відповідно ст. 89 КК України,

засудженого: за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 49 КК України його звільнено від призначеного покарання за ст. 122 ч.1 КК України в зв`язку із закінченням строків давності. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено його від відбування призначеного покарання за ст. 296 ч. 4 КК України з іспитовим строком два роки та відповідно до ст.76 КК України покладено обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов відділення управління виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в Макарівському районі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь відділення управління виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в Макарівському районі 2333 грн. 81 коп. матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 270 000 грн. залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській області 141 грн. 23 коп. судових витрат на проведення експертизи.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду ОСОБА_8 вчинив: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесного ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину; хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, при наступних обставинах.

03 квітня 2005 року в с. Пашківка Макарівського району Київської області близько 18 год. під час відпочинку в місцевому саду із вживанням спиртних напоїв, де були підсудний ОСОБА_9 з дружиною, ОСОБА_10 із дружиною та дитиною, ОСОБА_11 , охоронці ПОСП «Перемога» ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , між підсудним ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_6 виникла сварка з-за шифера, якого підсудний хотів взяти з території ПОСП «Перемога», але потерпілий ОСОБА_6 рекомендував останньому по цьому питанню звернутись до керівництва ПОСП. Підсудний ОСОБА_8 пригрозив, що візьме рушницю і вони «будуть у нього танцювати, як горобці», після чого він з дружиною власним автомобілем поїхав додому. Відчуваючи недобре, потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_12 пішли перевіряти інші об`єкти. Через кільки хвилин на вул. Щорса вони зустріли автомобіль ОСОБА_8 , з якого вийшов підсудний з рушницею. З хуліганських мотивів ( з метою показати свою перевагу над іншими та не допустити перешкоди у здійсненні його бажань) в громадському місці підсудний вистрілив потерпілому ОСОБА_6 в ногу, заподіявши йому ушкодження гомілково-ступневого суглобу, тобто тілесне ушкодження середньої тяжкості.

В апеляції адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок та повернути справу на додаткове розслідування, оскільки вважає, що порушено норми кримінального та кримінально процесуального законодавства, не враховано наслідки спричинення потерпілому ОСОБА_6 моральних збитків.

Мотивує свої вимоги тим, що при винесені вироку суд неналежно дослідив всі докази та обставини. Вважає, що дії засудженого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України та за ч.1 ст.121 КК України.

Заслухавши доповідача, засудженого, який заперечував проти апеляції, потерпілого та його представника, які підтримали апеляцію, думку прокурора, який просив залишити апеляцію без задоволення, а вирок - без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція адвоката ОСОБА_7 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_6 , не підлягає до задоволення наступних підстав.

Яв вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини засудженого.

Вина засудженого ОСОБА_8 , який частково визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах, підтверджується: показаннями потерпілого, який пояснив, де та при яких обставинах ОСОБА_8 заподіяв йому тілесні ушкодження; показаннями свідків, які підтвердили факт заподіяння ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень; іншими доказами по справі.

Юридична кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 , ч. 4 ст. 296 КК України є правильною.

При призначенні засудженому ОСОБА_8 покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначив йому покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, зазначивши, що виправлення ОСОБА_8 можливо без відбування покарання.

Суд звільнив засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання за ст. 122 ч.1 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, що відповідає вимогам ст. 49 КК України.

Посилання в апеляції представника потерпілого на порушення норм кримінального та кримінально процесуального законодавства, є безпідставними, необґрунтованими і спростовуються матеріалами кримінальної справи, які суд дослідив в судовому засіданні і дав належну оцінку доказам по справі.

Підстав для повернення справи на додаткове розслідування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Макарівського районного суду Київської області від 05 листопада 2010 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

С У Д Д І: