печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 , який діє від імені Громадської організації «Україна проти свавілля чиновників» на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив зобов,язати Генеральну прокуратуру України внести до ЄРДР відомості його заяви від 10 листопада 2015 року про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 в строк до 24 годин; повідомити Генерального прокурора України про факт зловживання владою прокурором другого наглядового відділу УНД у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ОСОБА_5 . ОСОБА_3 посилався на таке: 10 листопада 2015 року він звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення 29 жовтня 2015 року кримінального правопорушення суддею Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 17 листопада 2015 року у відповідності до наданої йому відповіді за номером 17/7р прокурором другого наглядового відділу УНД у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ОСОБА_5 дані його заяви від 10 листопада 2015 року до ЄРДР не були внесені. Всупереч ст.ст. 214,218,37,480 КПК України прокурор ОСОБА_6 , попередньо не внісши відомості його заяви від 10 листопада 2015 року до ЄРДР, незаконно перекинув її для виконання в прокуратуру міста Києва, тим самим вчинивши злочин, що переслідується ст. 367 КК України. Відомості щодо вчинення суддею ОСОБА_4 мають всі ознаки кримінального правопорушення, яке передбачене ст.ст. 367,366,375 КК України та підлягають невідкладному внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є підставою для початку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Дана заява /повідомлення/ про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ст.214 КПК України та Наказу Генеральної прокуратури України «Про єдиний реєстр досудових розслідувань» від 17 серпня 2012 року за номером 69 підлягає реєстрації та подальшому розгляду у порядку кримінально-процесуального законодавства України. Відповідно до п.2 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09 листопада 2012 року за номером 1640/0/4-12 у ст.303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. До судового засідання ОСОБА_3 не з,явився, просив надати йому відповідь за результатами розгляду даної скарги у встановлений законом строк.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора у судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги.

Приймаючи до уваги ці положення закону та враховуючи, що представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з,явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав доказів на спростування доводів скарги, що є проявом принципу змагальності, а відтак визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі у судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, з урахуванням доводів, викладених у скарзі та доданої до неї заяви та листа прокурора, приходить до наступного висновку: Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов,язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 10 листопада 2015 року звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення суддею Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 . Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадження та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні данні про наявність ознак кримінально-караного діяння. Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяві чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об,активних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину/. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов,язково внесені до ЄРДР. По суті заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 кримінального правопорушення в результаті його незгоди з постановленим судовим рішенням.

Положення ч.2 ст.126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об,єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов,язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВСУ «Про незалежність судової влади» втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі /прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв.язку з її розглядом тощо/ з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Крім того, означені положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, де вказується, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.

Здебільшого, особа, що подала скаргу на бездіяльність слідчого чи прокурора, які полягають у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливі вчинення злочинів суддею, у своїй заяві вказує фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.

Таким чином, зобов,язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою такого роду, де фактично заявниками висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про статус суддів і судоустрій» та не відповідає практиці ЄСПЛ.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.214, 303, 304, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , який діє від імені Громадської організації «Україна проти свавілля чиновників» на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

Залишити без задоволення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя