Єдиний унікальний № 500/6207/15-к
Провадження № 1-кп/500/498/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
02 листопада 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002254, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
02 вересня 2015 року, приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що господар ОСОБА_5 ліг спати, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів викрав з будинку:

алюмінієву кришку від кухонної каструлі вартістю 50 грн.;

чавунний казан ємністю 4 літри вартістю 150 грн.;

алюмінієву миску вартістю 110 грн., чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 310 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість викраденого ним майна. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що на початку вересня 2015 року, приблизно по обіді, потерпілий ОСОБА_5 запросив його до себе додому, де вони випили пляшку вина, після чого потерпілий ліг спати, а йому хотілося ще випити, але грошей у нього не було. Тому він взяв з кухні потерпілого кришку, казан та миску, які здав на металобрухт за 25 30 грн., на які купив вина. Згодом після того, як до нього звернулися дільничний інспектор міліції та потерпілий, він викупив вказані речі та повернув.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину також підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що на початку вересня 2015 року він запросив до себе додому обвинуваченого ОСОБА_4 , з яким вони випили пляшку вина, після чого він пішов та ліг спати. Потім сусіди йому сказали, що бачили як ОСОБА_4 ніс його речі. Про це він повідомив дільничного інспектора міліції, а потім подзвонив ОСОБА_4 та попросив його повернути йому викрадене. Через декілька днів його запросив слідчий, який повернув йому його майно. Претензій до обвинуваченого не має, просив суд обмежитись покаранням у виді штрафу.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи, а також розмір його доходу.

З урахуванням вказаних обставин, а також позиції потерпілого, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винуватому ОСОБА_4 достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності у призначенні більш суворих видів покарання з числа передбачених за вчинений злочин.

Судом встановлено, що згідно даним Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися, і клопотання про це не подавалися.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1