Справа № 592/5407/15-к
Провадження № 1-в/592/235/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника СВК ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми подання про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого: 04.03.2011 р. Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, -

встановив:
Подання мотивується тим, що за вироком Обухівського районного суду Київської області від 03.07.2012 р. ОСОБА_5 засуджений за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Просять засудженого умовно-достроково звільнити від покарання, оскільки ОСОБА_5 в Сумській виправній колонії № 116 зарекомендував себе позитивно, вимоги відбування покарання не порушував, стягнень не має. На виробництві установи працевлаштований до бригади № 43 різноробочим. До своїх обов`язків ставиться добре, мав два заохочення від начальника установи. 17.06.2014 р. засудженого ОСОБА_5 переведено до ДСР, де він був працевлаштований до бригади № 110 (контрагентські роботи), до праці ставиться добре, має два заохочення від начальника установи. З власної ініціативи залучається до роботи по благоустрою місць позбавлення волі. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує регулярно та своєчасно. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їхні законні вимоги. Засуджений сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення.

Представник Сумської виправної колонії подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив його умовно-достроково звільнити.

Прокурор вважає, що подання подано передчасно, так як засуджений ОСОБА_5 ще не довів своє виправлення.

Заслухавши засудженого, представника Сумської виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно вироку Обухівського районного суду Київської області від 03.07.2012 р. ОСОБА_5 засуджений за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

З характеристики від 15.05.2013 р., яка знаходиться в особовій справі на засудженого, вбачається, що 13.10.2012 р. ОСОБА_5 прибув до Сумської виправної колонії (№ 116) із слідчого ізолятору, де до праці не залучався, заохочень не мав; за час відбування покарання в Сумській ВК зарекомендував себе посередньо; на виробництві установи працевлаштований, однак ініціативи не проявляє; законні вимоги представників адміністрації виконує під контролем; підтримує стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості; солідарно має непогашений позов на суму 43 382 грн., однак участі у погашенні не приймає (ч. ІІ, а. с. 54).

З характеристики від 13.10.2013 р., яка знаходиться в особовій справі на засудженого, вбачається, що 13.10.2012 р. ОСОБА_5 за час відбування покарання в Сумській ВК зарекомендував себе посередньо; підтримує стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості; участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає (ч. ІІ, а. с. 59).

Однак, у письмовій заяві ОСОБА_5 та відповідній програмі «Духовне відродження» зазначено, що нібито ще з 20.09.2013 р. засуджений приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», що протирічить змісту характеристики від 13.10.2013 р. (ч. ІІ, а. с. 65, 66).

Не зважаючи на те, що згідно вироку ОСОБА_5 має непогашені позови на загальну суму 43 382,36 грн., останній відмовився від застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України, тобто заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ч. І, а. с. 26-34; ч. ІІ, а. с. 69).

З характеристики від 13.05.2014 р., яка знаходиться в особовій справі на засудженого, вбачається, що у зв`язку із власним небажанням засудженого ОСОБА_5 застосування пільги, передбаченої ст. 82 КК України, у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вважають передчасним (ч. ІІ, а. с. 68).

Згідно довідки по особовій справі, - комісією установи у травні 2013 р. було відмовлено ОСОБА_5 у застосуванні пільги, передбаченої ст. 101 КВК України, а у травні 2014 року у застосуванні пільги, передбаченої ст. 82 КК України (ч. ІІ, а. с. 77).

Вищевказані характеристики та факти свідчать про небажання засудженого ОСОБА_5 до сумлінної поведінки, а також, що своєї поведінкою він подає негативний приклад іншим засудженим.

З характеристик від 05.06.2014 р., 13.10.2014 р. та 21.05.2015 р. вбачається, що за час відбування покарання в Сумській виправній колонії (№ 116) засуджений ОСОБА_5 вже зарекомендував себе позитивно (ч. ІІ, а. с. 72, 81, 95 особової справи).

З листа Обухівського районного суду Київської області від 23.07.2015 р. та листа Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 28.07.2015 р. вбачається, що збитки потерпілим по кримінальному провадженню ОСОБА_5 та його співучасниками по скоєнню крадіжок не відшкодовані.

Після повного та всебічного вивчення даних про особу ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах особової справи засудженого, характеристиках особи за весь час відбування покарання, матеріалах подання, суд приходить до переконання, що незважаючи на фактичне відбуття засудженим двох третин призначеного покарання у виді позбавлення волі за умисні тяжкі злочини, з червня 2014 року у поведінці та ставленні до праці засудженого з`явилися позитивні зрушення, які свідчать про його наміри стати на шлях виправлення. Однак, позитивні зрушення настали після фактичного відбуття засудженим 2 років 10 місяців 29 днів позбавлення волі, тобто тривають досить незначний час в порівнянні з призначеним за вироком суду строком покарання та фактично відбутою частиною покарання. Зазначені в характеристиках дані про характер та поведінку засудженого ОСОБА_5 , зокрема про можливість свідомого дотримання ним загальних норм поведінки, свідчать про те, що цілі покарання в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду, не досягнуті, а засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

Наведені факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст. 81 Кримінального кодексу України, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 є передчасним, а тому в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

постановив:
В задоволенні подання начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_6 та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного ОСОБА_5 за вироком Обухівського районного суду Київської області від 03.07.2012 р., на 01 рік 08 місяців 04 дні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1