Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/45/2015 Справа № 641/9098/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_11 ,

представника потерпілих - ОСОБА_12 ,

представників управління служб у справах дітей

Департаменту праці та соціальної політики ХМР ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

законних представників неповнолітніх

обвинувачених - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001439 щодо

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у місті Харкові, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у місті Харкові, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, студента 2-го курсу ХВПУ № 6, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 05.12.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,104 КК України з іспитовим строком 2 роки, який звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого у місті Тбілісі, Грузія, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента 3-го курсу ХВПМТУ № 13, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 05.12.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,104 КК України з іспитовим строком 1 рік, який звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.05.2014 року близько 21 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з неповнолітніми ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись з тильної сторони будинку АДРЕСА_4 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства і ігноруючи

загальноприйнятими нормами поведінки, проявляючи особливу зухвалість, використовуючи малозначний привід та бажаючи виявити свою уявну перевагу над ОСОБА_21 почали наносити йому удари, в ході чого ОСОБА_18 наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя з лівої сторони, від чого ОСОБА_21 впав на ягодиці, після чого ОСОБА_21 підвівся та ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 нанесли йому не менш ніж по одному удару ногами в область ягодиць та стегон.

Далі ОСОБА_21 став тікати від них, а ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , продовжуючи хуліганські дії, почали наздоганяти його, а ОСОБА_18 в цей час побіг додому, до квартири АДРЕСА_5 , де взяв дерев`яну скалку.

В цей час на подвір`ї школи, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 наздогнали ОСОБА_21 та продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_19 наніс по одному удару в область правого та лівого стегна ОСОБА_21 , а ОСОБА_20 правою та лівою ногою по черзі намагався підбити ноги ОСОБА_21 , після чого ОСОБА_21 знову втік від них.

Після чого до ОСОБА_19 та ОСОБА_20 приєднався ОСОБА_18 зі скалкою, яку сховав під одягом та вони продовжили наздогоняти ОСОБА_21 , який намагався уникнути нападу і підсідав на лавки до перехожих. Наздогнавши ОСОБА_21 , сидячого самого на лавці біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_7 , ОСОБА_18 , дістав скалку і наніс йому не менше чотирьох ударів по голові. Далі ОСОБА_21 знову став втікати від них, однак за рогом будинку АДРЕСА_7 ОСОБА_18 наздогнав його ззаду та наніс не менше чотирьох ударів скалкою в область поясниці.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 171-Ат/14 від 10.07.2014 року, ОСОБА_21 були заподіяні зачинена травма голови у вигляді струсу головного мозку, синьці та садна обличчя та кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Хуліганські дії ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 продовжувались значний термін.

Крім того, 22.05.2014 року близько 21 години 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_20 , знаходячись біля під`їзду № 1 будинку № 6/4 по пров. Зерновому в м. Харкові, маючи умисел на спричинення тяжкого тілесного пошкодження малознайомому йому ОСОБА_21 , сидячому на землі на ягодицях та витягнутими ногами вперед, знаходячись обличчям до нього, стопою правої ноги наніс не менше п`яти ударів в область грудини, чим заподіяв останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 171-Ат/14 від 10.07.2014 року, зачинену травму грудної клітини з ушкодженням серця та легенів, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_20 наніс ОСОБА_21 ще не менше двох ударів стопою правої ноги в область голови, в результаті чого заподіявши струс головного мозку, кровонапливи м`яких тканин по внутрішній поверхні, синці та садна обличчя, які по ступеню тяжкості носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_18 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав та пояснив, що 22.05.2014 року близько 21 годин 00 хвилин він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 гуляли в Комінтернівському районі м. Харкова в районі провул. Зернового. ОСОБА_18 запропонував ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пройтися до його дому. Біля його під`їзду по АДРЕСА_4 вони побачили випорожнення. ОСОБА_18 вирішив, що це зробив ОСОБА_21 , який в цей час знаходився біля його дому. Після цього, ОСОБА_18 запропонував ОСОБА_19 та ОСОБА_20 покарати ОСОБА_21 . Вони підійшли до ОСОБА_21 та ОСОБА_18 задав йому питання, на що ОСОБА_21 йому нічого не відповів, але замахнувся рукою на ОСОБА_18 . На ці дії ОСОБА_21 , ОСОБА_18 вдарив його по лівій щоці, в результаті чого ОСОБА_21 впав. Після цього, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 нанесли кілька ударів ОСОБА_21 по сидницям та ногам, а ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_21 по правій руці. Далі ОСОБА_21 підвівся та почав від них втікати, але за ним в цей час побігли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . В цей час ОСОБА_18 пішов до себе додому, взяв скалку, сховав її, та вибіг з дому. Після того, як ОСОБА_18 вибіг зі скалкою з дому він приєднався до ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Разом вони підішли до ОСОБА_21 , який знаходився на лавочці біля будинку і ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_21 скалкою по голові 4-5 рази. Після цього ОСОБА_21 почав від них втікати, але ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 наздогнали його за рогом дому та ОСОБА_18 наніс 3-4 удари ОСОБА_21 по поясниці скалкою. Далі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пішли вмитися до колонки, а ОСОБА_21 пішов до магазину. Через деякий час, ОСОБА_18 та ОСОБА_20 знову зустріли ОСОБА_21 біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_8 . В той час коли ОСОБА_18 відволікся, ОСОБА_20 наніс ОСОБА_21 3-4 удари в грудну клітину, після нанесення ударів ОСОБА_21 встав і ОСОБА_18 разом з ОСОБА_20 провели його до під`їзду.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_19 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав та пояснив, що 22.05.2014 року близько 20 годин 30 хвилин, ОСОБА_18 , запропонував йому та ОСОБА_20 пройтися до нього додому для того щоб він переодягнувся. Біля під`їзду по АДРЕСА_4 вони побачили випорожнення. ОСОБА_18 вирішив, що це зробив ОСОБА_21 , який в цей час знаходився біля його дому. Після цього, ОСОБА_18 запропонував ОСОБА_19 та ОСОБА_20 покарати ОСОБА_21 вони знайшли ОСОБА_21 за рогом будинку, підійшли до ОСОБА_21 та ОСОБА_18 задав йому питання, на що ОСОБА_21 йому нічого не відповів, але замахнувся рукою на ОСОБА_18 . На ці дії ОСОБА_21 . ОСОБА_18 вдарив його по обличчю кулаком. Після таких дій ОСОБА_18 побіг до під» їзду, а ОСОБА_21 почав тікати від ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які наносили ОСОБА_21 удари по ягодицям. Через деякий час ОСОБА_21 сів на лавочку біля піїзду до нього знову підійшли ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і ОСОБА_18 наніс 4 удари скалкою по обличчю ОСОБА_21 . На такі дії ОСОБА_18 , ОСОБА_19 обурився та запропонував ОСОБА_18 не чіпати ОСОБА_21 . Після цього, ОСОБА_21 підвівся, та знову почав тікати від них. ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 наздогнали ОСОБА_21 за рогом будинку і ОСОБА_18 наніс йому ще чотири удари скалкою по поясниці. Після цього, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 присіли на паркан біля будинку, а ОСОБА_21 пішов до магазину. Близько 22 години 00 хвилин, того дня ОСОБА_19 залишив ОСОБА_18 та ОСОБА_20 і пішов додому.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_20 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України визнав частково та пояснив, що 22.05.2014 року хвилин, ОСОБА_18 , запропонував ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пройтися до нього додому, для того щоб він переодягнувся. Біля під`їзду по АДРЕСА_4 вони побачили випорожнення. ОСОБА_18 вирішив, що це зробив ОСОБА_21 , який в цей час знаходився біля його дому. Після цього ОСОБА_18 запропонував ОСОБА_19 та ОСОБА_20 покарати ОСОБА_21 . Вони знайшли ОСОБА_21 стані алкогольного сп`яніння за рогом будинку. ОСОБА_18 задав ОСОБА_21 питання, на що ОСОБА_21 йому нічого не відповів, але замахнувся рукою на ОСОБА_18 . На ці дії ОСОБА_21 . ОСОБА_18 вдарив його кулаком по щоці від отриманого удару ОСОБА_21 впав. В той час коли ОСОБА_21 намагався піднятися з землі ОСОБА_19 та ОСОБА_22 нанесли йому удари по ягодицям. Після цього ОСОБА_18 побіг до під`їзду, а ОСОБА_21 почав тікати від ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Через деякий час ОСОБА_21 сів на лавочку біля під`їзду та почав кликати на допомогу. Після цього, до нього знову підійшли ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і ОСОБА_18 наніс удари скалкою по голові ОСОБА_21 . Далі ОСОБА_21 почав знову тікати від них, але ОСОБА_20 наніс йому удар по ногам, після цього ОСОБА_23 втік, а ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ОСОБА_20 присіли на паркан біля будинку, близько 22 години 00 хвилин, того дня ОСОБА_19 залишив ОСОБА_18 та ОСОБА_20 і пішов додому. В цей же днь, ОСОБА_18 , ОСОБА_20 знову зустріли ОСОБА_21 і ОСОБА_20 почав наносити три-чотири удари ногою в плече та декілька ударів по голові.

Однак, винуватість ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в скоєнні кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими судом доказами:

- показами представника потерпілої ОСОБА_11 , відповідно до яких ОСОБА_11 мешкала разом з ОСОБА_21 в цивільному шлюбі. 24 травня 2014 року до неї зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що ОСОБА_21 побили та попрохала її приїхати до них додому. 25.05.2014 року ОСОБА_11 приїхала до квартири ОСОБА_21 та побачила що він був сильно побитий. ОСОБА_11 запитала ОСОБА_21 , що з ним трапилось, на що ОСОБА_21 відповів, їй, що його побив ОСОБА_18 з друзями. Цього ж дня, ОСОБА_10 викликали швидку допомогу і разом з ОСОБА_21 поїхала до лікарні. 27.05.2014 року до ОСОБА_11 подзвонила ОСОБА_10 та повідомила, що ОСОБА_21 знаходиться в лікарні в реанімаційному відділенні. До Лікарні ОСОБА_11 не їздила, про те, що ОСОБА_24 помер дізналася зів слів ОСОБА_10 ;

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка надала аналогічні покази, показам ОСОБА_11 ;

- показами свідка ОСОБА_25 ,з яких вбачається, що 26 травня 2014 року близько 22 години 30 хвилин, він приїхав на виклик за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_21 сидів біля під`їзду. ОСОБА_25 запропонував ОСОБА_21 пройтися до машини швидкої допомоги для огляду. В машині ОСОБА_25 помітив, що у ОСОБА_21 було пошкоджено праве вухо, та він мав сильну задишку, також ОСОБА_21 скаржився на біль в грудній клітині та животі. ОСОБА_25 запитав у ОСОБА_21 що з ним трапилось, на що ОСОБА_21 йому відповів, що його побило троє молодих людей в районі вул. Одеської в м. Харкові три дні тому. ОСОБА_25 надав ОСОБА_21 медичну допомогу та відвіз його до лікарні;

- показами експерта ОСОБА_26 , відповідно до яких, у ОСОБА_21 були виявлені зовнішні та внутрішні пошкодження, садни та синець. Також були пошкодженні м`які тканини голови, та був струс головного мозку. У грудній клітині були виявлені садни, розрив лівої легені, забій серця, ребра що були зламані, але був кропопідтік міжреберних м`язів. Такі пошкодження не могли бути заподіяні в результаті падіння, все це свідчить про те, що ОСОБА_21 побили. Удари наносилися зі значною силою, та могли наноситися як руками так і ногами. Про те, що ОСОБА_21 побили також свідчить запис у його медичній картці, оскільки, після нанесення пошкоджень, він звертався за медичною допомогою. До лікарні ОСОБА_21 доставлявся три рази, при цьому знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_21 був доставлений в лікарню втретє, він скаржився на біль у грудній клітці. У приміщенні лікарні йому зробили аналіз, який показав, що з грудної клітки надходить лезірована кров зі згортками, це свідчить про те, що травми ОСОБА_21 були нанесені приблизно 3-4 дні тому. Також, про це свідчить садна, яка знаходилась в стадії загоєння.

- показами свідка ОСОБА_27 , з яких вбачається, що 22.05.2014 року в у вечірній час він проходив біля під`їзду, він побачив, сидячого на землі чоловіка, якому ОСОБА_20 наносив удари ногою в тулуб. Разом з ОСОБА_20 знаходився ОСОБА_18

- показами свідка ОСОБА_28 , з яких вбачається, що в кінці травня 2014 року він приїхав на виклик по провул. Зернову в м. Харкові, біля кіоску, він побачив ОСОБА_21 в стані алкогольного сп`яніння. При огляді ОСОБА_21 , ОСОБА_28 виявив у нього гематому вуха та численні гематоми. Первинний діагноз, який встановив ОСОБА_28 . ОСОБА_21 : тупа травма живота, гематоми, закрита черепно-мозкова травма та перебування в стані алкогольного сп`яніння. На гострий біль ОСОБА_21 не скаржився та відмовився їхати до лікарні, однак через деякий час погодився та був госпіталізований до лікарні;

- показами свідка ОСОБА_29 , відповідно до яких 26.05.2014 року вона прибула на виклик до АДРЕСА_4 . Там вона побачила ОСОБА_21 в стані алкогольного сп`яніння, з саднами на обличчі. Вона спитала у ОСОБА_30 , що трапилась, на що ОСОБА_21 їй відповідав, що він впав. ОСОБА_21 отримав садни три дні тому, однак він наполягав, що він впав саме в той день, коли вона до нього приїхала. На пропозицію ОСОБА_29 ОСОБА_21 проїхати до лікарні, ОСОБА_21 відмовився та намагався від неї втекти, однак через деякий час погодився та поїхав до лікарні;

- показами свідка ОСОБА_31 відповідно до яких 26 травня 2014 року в пізній час ОСОБА_21 було доставлено до спеціального відділення Харківскої міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім проф. А. І. Мещанинова. В приміщенні спецвідділення лікарні ОСОБА_21 знаходився близько двох годин. У ОСОБА_21 були виявлені садна м`яких тканин голови та тіла, але на сильній біль ОСОБА_21 не скаржився, від госпіталізації відмовився та самостійно покинув приміщення лікарні;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_18 від 20 червня 2014 року, під час якого він показав та розповів про обставини кримінального правопорушення, а саме те, що 22.05.2014 року близько 21 годин 00 хвилин за адресою: м. Харків, буд. № 5 пров. Зерновому, ОСОБА_18 , разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 з хуліганських спонукань наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_21 в область обличчя з лівої сторони, від чого ОСОБА_21 впав на ягодиці, після чого ОСОБА_21 підвівся та ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 нанесли йому ще не менш ніж по одному удару ногами в область ягодиць та стегон. Далі ОСОБА_21 перейшов до паркану школи, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 та до нього підійшов ОСОБА_19 та знаходячись праворуч від нього наніс йому удар лівою ногою в область правової гомілки. Від даного удару ОСОБА_21 впав на четвереньки. Після цього, ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 стали наносити удари ОСОБА_21 ногами в область ягодиць. Після цього, ОСОБА_19 пішов додому, а ОСОБА_18 разом з ОСОБА_20 через деякий час побачили ОСОБА_21 сидячого біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_8 на землі на ягодицях , ОСОБА_20 підійшов до нього та знаходячись обличчям до нього почав наносити стопою правої ноги удари в область грудини. Після цього, ОСОБА_18 знову підійшов до ОСОБА_21 який лежав на спині та стопою правої ноги почав наносити прямі удари по голові зверху вниз. Далі ОСОБА_18 разом з ОСОБА_20 підішли до ОСОБА_21 та допомогли йому піднятися та ОСОБА_21 пішов в сторону будинку АДРЕСА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_20 від 20 червня 2014 року, під час якого він показав та розповів про обставини кримінального правопорушення, а саме те, що 22.05.2014 року близько 21 годин 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_4 , він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з хуліганських спонукань підійшли до раніше не знайомого ОСОБА_23 та ОСОБА_18 кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_21 в обличчя з лівої сторони. Від удару ОСОБА_21 відвівся назад та впав на ягодиці. Потім ОСОБА_21 пристав та ОСОБА_19 знаходячись з права від ОСОБА_21 наніс йому верхньою частиною лівої ноги удар в праве стегно. ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_19 далі нанесли удари ОСОБА_21 , після чого він встав та пішов до під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_7 та присів на лавочці. Далі ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_21 , та стоячи перед ним обличчям до обличчя, тримаючи скалку в правій руці наніс нею ОСОБА_21 три удари в область лівого вуха, після цього ОСОБА_21 встав та пішов. Далі, ОСОБА_20 наніс йому удар правою ногою в область правої голені, від якого ОСОБА_21 пошатнувся та пішов далі. Після цього, до ОСОБА_21 підбіг ОСОБА_18 тримаючи скалку в правій руці та наніс йому удар по правій ягодиці, після чого ОСОБА_21 пошатнувся та пішов далі. Після чого, ОСОБА_32 пішов додому, а ОСОБА_20 та ОСОБА_18 пішли до ОСОБА_18 додому;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_19 від 20 червня 2014 року, під час якого він показав та розповів про обставини кримінального правопорушення, а саме те, що 22.05.2014 року близько 21 годин 00 хвилин ОСОБА_19 разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_20 знаходячись за адресою : АДРЕСА_6 , поряд з кіоском де ОСОБА_18 підійшов до раніше не знайомого йому ОСОБА_21 та наніс стопою лівої ноги два удари ОСОБА_21 в ліву частину обличчя. Після цього ОСОБА_21 побіг на територію школи, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 побігли за ним. На території школи ОСОБА_19 знаходячись по заду від ОСОБА_21 та трохи ліворуч, лівою ногою наніс ОСОБА_21 удар в область лівої ягодиці. Після чого, ОСОБА_20 знаходячись по заду від ОСОБА_21 та трохи праворуч, правою ногою зробив підсічку правої ноги ОСОБА_21 , після чого, відразу підійшов з лівої сторони та лівою ногою зробив підсічку лівої ноги ОСОБА_21 . Далі, ОСОБА_21 пішов до лавки розташованої біля під`їзду № 1 буд АДРЕСА_7 та присів з лівої сторони. ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_21 та стоячи перед ним обличчям до обличчя тримаючи скалку в правій руці наніс нею ОСОБА_21 чотири або п`ять ударів по голові. Від отриманих ударів ОСОБА_21 нахилився в праву сторону, прикриваючи лівою рукою голову. Далі ОСОБА_21 встав та пішов за ріг будинку, а ОСОБА_18 знаходячись по заду ОСОБА_21 наніс йому скалкою 4-5 ударів в область поясниці;

- протоколом проведення додаткового слідчого експерименту за участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_18 від 06.08.2014 року, згідно з якого він повністю підтвердив покази дані ним під час слідчого експерименту від 20.06.2014 року, але доповнив своїми поясненнями, що коли він знаходився позаду ОСОБА_21 на відстані витягнутої руки він, тримаючи скалку в правій руці, наніс нею п`ять ударів ОСОБА_21 , а саме: один - по правій лопатці, один-по лівій лопатці, один - по під лопатній зоні зправа, один по під лопатній зоні зліва та один по правій нирці. Під час нанесення ударів ОСОБА_23 не зупинявся, а пришвидшувався йшов вперед. В цей час до ОСОБА_21 . Підбігли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та наносили ОСОБА_21 удари ногами по ногам. Коли ОСОБА_18 стояв напроти ОСОБА_21 він замахнувся скалкою та влучив йому в область лівого ока. Після цього вони з ОСОБА_20 пройшлись по району та знов зустріли біля буд. АДРЕСА_8 ОСОБА_21 . Після цього, ОСОБА_20 почав наносити ОСОБА_21 удари;

- протоколом проведення додаткового слідчого експерименту за участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_20 від 21 серпня 2014 року, з якого вбачається, ОСОБА_20 разом з ОСОБА_18 повертались до нього додому та по дорозі вони зустріли ОСОБА_21 , який йшов їм на зустріч. Коли вони пройшли повз нього, вони обернулись та побачили, що ОСОБА_21 сидів на сідницях, опершись на руки. Тоді ОСОБА_20 підійшов до ОСОБА_21 та наніс йому ногою два удари область ключиці. Від отриманих ударів ОСОБА_21 впав повністю на землю, а коли голова ОСОБА_21 лежала на землі, він ногою наніс йому ще два удари з боку;

- згідно висновків судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_21 № 26/171-Ат/14;, 27/171-АТ/14; № 28/171-Ат/14 від 10 липня 2014 року, з яких вбачається, що у ОСОБА_21 мали місце ушкодження: голови - зачинена черепно-мозкова травма: струс головного мозку, кровонапливи м`яких тканин по внутрішній поверхні; синці та садна обличчя; тулубу зачинена травма грудної клітин; забій розрив лівої легені, забій серця,яка супроводжувалася гемотораксом; садно грудної клітини; кінцівок - множинні синці та садна кінцівок;

Смерть ОСОБА_21 настала внаслідок зачиненої трави грудної клітини та її ускладнення поліорганна недостатність.

За даними свідчень ОСОБА_18 в ході проведення слідчого експерименту механізм утворення ушкоджень голови у вигляді зачиненої черепно-мозкової трави: струс головного мозку, кропонапливи м`яких тканин по внутрішній поверхні; синці та садна обличчя , не суперечить засобу їх нанесення обвинуваченим ОСОБА_18 ..

За даними свідчень ОСОБА_20 в ході проведення слідчого експерименту механізм утворення ушкоджень нижніх кінцівок, не суперечить засобу їх нанесення обвинуваченим ОСОБА_20 .

За даними свідчень ОСОБА_19 в ході проведення слідчого експерименту механізм утворення травми грудної клітини не відомий;

- згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_21 за 34/171-Ат/14 від 08 серпня 2014 року, з якої вбачається, що у ОСОБА_21 мали місце ушкодження: голови зачинена черепно-мозкова травма: струс головного мозку, кровонапливи м`яких тканин по внутрішній поверхні; синці та садна обличчя; тулуба зачинена травма грудної клітин; забій розрив лівої легені, забій серця,яка супроводжувалася гемотораксом; садно грудної клітини по передній поверхні в проекції 7-го ребра зліва по середньо ключичній лінії; кінцівок - множинні синці та садна кінцівок. Механізм утворення ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_21 в цілому не суперечать засобу їх нанесення, на який вказує ОСОБА_18 в ході проведення додаткового слідчого експерименту. Між ушкодженнями, на які вказує ОСОБА_18 в ході проведення додаткового слідчого експерименту та настанням смерті ОСОБА_21 причинно-наслідковий зв`язок не вбачається. Утворення ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_21 при падінні з висоти власного зросту малоймовірно. Зачинена травма грудної клітини з ушкодженням серця та легенів утворилася від дії тупих твердих предметів, якими могли бути ніжні кінцівки людини. Враховуючи характер травми, її повільну течію і зростання симптомів ОСОБА_21 міг прожити чотири дні з момент отримання травми. Від дії ОСОБА_18 скалкою у ОСОБА_33 були визначені такі ушкодження, як садна лівої вушної раковини, м`яких тканин голови, садна спини;

- згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_21 за № 37/171-Ат/14 від 21 серпня 2014 року, з якої вбачається, що у ОСОБА_21 мали місце ушкодження: голови - зачинена черепно-мозкова травма: струс головного мозку, кровонапливи м`яких тканин по внутрішній поверхні; синці та садна обличчя; тулуба зачинена травма грудної клітин; забій розрив лівої легені, забій серця,яка супроводжувалася гемотораксом; садно грудної клітини по передній поверхні в проекції 7-го ребра зліва по середньо ключичній лінії; кінцівок - множинні синці та садна кінцівок. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів.Механізм утворення травми грудної клитини, яка мала місце у ОСОБА_21 , не відповідає засобу її спричинення, на який вказує неповнолітній ОСОБА_20 в ході проведення додаткового слідчого експерименту від 21.08.2014 року. Між тілесними ушкодженнями, які мали місце у ОСОБА_21 та діями неповнолітнього ОСОБА_20 на які він вказує в ході проведення додаткового слідчого експерту, причинний зв`язок не вбачається. Зачинена травма грудної клітини з ушкодженням серця та легенів, яка мала місце у ОСОБА_21 могла бути отримана від удару ногою, одягнену у взуття. Найімовірніше, ушкодження, які мали місце у Кузнєцова ДО. Як поверхневі( синці та садна обличчя, лівої вушної раковини, тулуба та кінцівок), так і внутрішні ( забій - розрив легенів, забій серця) утворилися 22.05.2015 року.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що покази потерпілих, свідків відповідають один одному, а також об`єктивним даним та як докази суд вважає їх достовірними.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_18 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_19 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_20 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_18 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_19 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_20 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Разом з тим, із пред`явленого ОСОБА_20 обвинувачення та обвинувального акту вбачається, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне пошкодження, що спричинило смерть потерпілого. Прокурор при формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті мав вказати, які ж конкретно дії ОСОБА_20 вчинив на виконання об`єктивної сторони злочину, спрямованого на умисне тяжке тілесне пошкодження, що спричинило смерть потерпілого. Замість цього в обвинувальному акті не вказано, що саме дії ОСОБА_20 призвели до смерті потерпілого ОСОБА_21 .
ОСОБА_20 не оспорює той факт , що він носив удари потерпілому ОСОБА_21 , але ОСОБА_20 вказує на те, що після нанесення ударів він бачив потерпілого здорового та неушкодженого. І що його дії не могли привести до смерті потерпілого ОСОБА_21 . Крім того, жоден із свідків не зазначив, що саме дії ОСОБА_20 призвели до смерті ОСОБА_21 . Інших доказів, які б свідчили про доведеність вини ОСОБА_20 у скоєнні цього кримінального правопорушення, а саме в умисному тяжкому тілесному пошкодженні, що спричинило смерть потерпілого, стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Згідно ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення ОСОБА_20 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України вчинене саме обвинуваченим ОСОБА_20 , а сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому суд тлумачить їх на користь обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_20 , тому ОСОБА_20 необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України та виправдати, за недоведеністю його винуватості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , згідно зі ст. 66 КК України, слід визнати вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , відповідно до ст. 67 КК України,судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_19 , згідно зі ст. 66 КК України, слід визнати вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_19 , відповідно до ст. 67 КК України,слід визнати рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , згідно зі ст. 66 КК України, слід визнати вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , відповідно до ст. 67 КК України,слід визнати рецидив злочинів..

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_18 раніше не судимий, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на профілактичному обліку в СКМСД Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ України в Харківській області не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_19 раніше судимий: 05.12.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,104 КК України з іспитовим строком 2 роки, студент 2-го курсу ХВПУ № 6, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на профілактичному обліку в СКМСД Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ України в Харківській області не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_20 раніше судимий: 05.12.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,104 КК України з іспитовим строком 1 рік, студента 3-го курсу ХВПМТУ № 13, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на профілактичному обліку в СКМСД Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ України в Харківській області не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_18 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, умови життя і виховання обвинуваченого, рівень його розвитку, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_18 можливо без ізоляції його від суспільства, проте в кримінально-виправній установі відкритого типу в умовах здійснення над ним контролю з обов`язковим залученням до праці, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання здійсненню ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_19 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, умови життя і виховання обвинуваченого, рівень його розвитку, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_19 можливо лише в умовах ізоляції його та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, при цьому, суд вважає за необхідне не призначати ОСОБА_19 максимальне покарання передбачене Законом.
З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_19 , вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення попереднього вироку Київським районним судом м. Харкова від 05.12.2014 року, суд, призначаючи покарання, керується положеннями ч.4 ст. 70 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_20 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, умови життя і виховання обвинуваченого, рівень його розвитку, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_20 можливо лише в умовах ізоляції його та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, при цьому суд вважає за необхідне не призначати ОСОБА_20 максимальне покарання передбачене Законом.
З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_20 , вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення попереднього вироку Київським районним судом м. Харкова від 05.12.2014 року, суд, призначаючи покарання, керується положеннями ч.4 ст. 70 КК України.

Позовні вимоги ОСОБА_10 підлягають залишенню без розгляду, оскільки наданий позов не відповідає вимогам ЦПК України, що в подальшому не позбавляє потерпілу можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з відповідним позовом.

Позовні вимоги представника потерпілої ОСОБА_11 підлягають залишенню без розгляду, оскільки наданий позов не відповідає вимогам ЦПК України, що в подальшому не позбавляє потерпілу можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з відповідним позовом.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_18 запобіжний захід у виді особистої поруки.

Також, суд вважає, за можливе до набранням вироку законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_19 та ОСОБА_20 залишити без змін.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368- 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років обмеження волі.

Строк покарання обчислювати з моменту фактичного виконання вироку.

Зарахувати ОСОБА_18 у строк відбування покарання час затримання та доставки до місця відбування покарання, з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України (тобто 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі).

ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим та попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2014 року, та визначити остаточне покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_19 після набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_19 до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили ОСОБА_19 заключити під варту у Харківський СІЗО (№27).

ОСОБА_20 за ч.2 ст.121 КК України виправдати, за недоведеністю його винуватості.

ОСОБА_20 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене за вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2014 року, та визначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_20 після набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_20 до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили ОСОБА_20 заключити під варту у Харківський СІЗО (№27).

Цивільний позов ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженим та

прокурору.

Суддя - ОСОБА_1