Романівський районний суд Житомирської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2010 р. смт ОСОБА_1

Романівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого судді - Грубіяна Є.О.

при секретарі - Строган Л.В.,

за участю прокурора - Примака О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт ОСОБА_1 кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (нині ОСОБА_1) Житомирської області, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий 28.02.2002 року за ст. 185 ч. З КК України до 2-з років виправних робіт із відрахуванням 10% в дохід держави,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вироку Баранівського районного суду Житомирської області від 28.02.2002 року ОСОБА_1 був засуджений до покарання у виді виправних робіт терміном два роки і відрахуванням в дохід держави 10% від заробітної плати. Після зміни роботи ОСОБА_1

28.03.2008року був поставлений черговий раз на облік в кримінально-виконавчу інспекцію Романівського району і з 1.04.2008 року почав продовжувати відбувати покарання працюючи на роботі в СТОВ «імені ОСОБА_2», що в смт Романівка Романівського району Житомирської області. Однак за час роботи в згаданому товаристві ОСОБА_1 допустив 35 прогулів, а в вересні та жовтні того ж 2008 року взагалі не виходив на роботу у звязку з чим був звільнений з роботи 17.10.2008 року за прогули. Крім цього ОСОБА_1 не з'являвся для реєстрації, визначеної вироком вищезгаданого суду.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому діянні повністю визнав та показав наступне. Дійсно за вироком Баранівського районного суду Житомирської області 28.02.2002 року його було засуджено до 2-х років виправних робіт із відрахуванням в дохід держави із заробітної плати 10%. Перший рік він працював на підприємстві «Романівське скло», відпрацювавши 9 місяців. Після цього він звільнився працевлаштувався лише в квітні 2008 року в СТОВ «імені ОСОБА_2», що в смт. Романівка. За допущені і був звільнений за прогули.

Крім показань підсудного в судовому засіданні досліджувались наступні докази:

- показання свідка ОСОБА_3, яка показала, що працює інспектором КВІ Романівського району і, відповідно до вироку Баранівського районного суду, надійшло розпорядження про відбування покарання у вигляді виправних робіт, відносно ОСОБА_1, із відрахуванням із заробітної плати останнього 10% в дохід держави. Після постановки на облік та проведення розяснювальної бесіди з 1.04.2008 року підсудний продовжив відбувати покарання в СТОВ «імені ОСОБА_2». До цього ОСОБА_1 працював на підприємстві «Романівське скло». Однак, пропрацювавши деякий час підсудного було звільнено із СТОВ «імені ОСОБА_2» в звязку з прогулами. Після цього було вирішено направити матеріали для притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не повязаного з позбавленням волі.

-вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 28.02.2002 року, яким ОСОБА_1 було засуджено до 2-х років виправних робіт із відрахуванням із заробітної плати 10% в дохід держави (а.с.12);

попередження оголошені ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, якими підсудний попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від призначеного судом покарання (а.с. 15-124);

копія облікової картки ОСОБА_1, за якою КВІ було визначено відбутий строк покарання та відраховані суми із заробітної плати (а.с.31);

виписка з роботи № 183 від 17.10.2008 року, якою зазначено, що ОСОБА_1 був звільнений з роботи в СТОВ «імені ОСОБА_2» за прогули (а.с.48);

-довідка директору Романівського районного центру зайнятості, відповідно до якої підсудний ОСОБА_1 на обліку у центрі зайнятості не перебував та не перебуває станом на

23.01.2009року (а.с.50);

Дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує такі дії підсудного за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт особою, засудженою до відбування такого покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, не працює і пошуками роботи не займався, раніше судимий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, відсутність обставин, які помякшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, такої як рецидив злочинів і вирішує обрати покарання в межах санкції частини статті предявленого обвинувачення якого буде достатньо для перевиховання і виправлення ОСОБА_1 Разом з тим, враховуючи, що покарання визначене Барановським районним судом Житомирської області ОСОБА_1 повністю не відбув, враховуючи положення ст. ст. 72, 71 КК України слід призначити покарання за сукупністю вироків користуючись правилами складання покарань. Покарання, що не відбув ОСОБА_1, відповідно до даних КВІ, становить 11 місяців та 5 днів.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання - один рік обмеження волі.

На підставі положень ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 28.02.2002 року і остаточне покарання визначити як один рік і один місяць обмеження волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

головуючий суддя

ОСОБА_4