Справа№ 308/6746/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2013 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., за участю прокурора Дочинець В.І., обвинуваченого ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000985 від 01.03.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянину України, українцю, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимому, тимчасово не працюючому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2013 року приблизно о 18.00 годині громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходячись в приміщенні кафе Під горіхом, яке розташоване в місті Ужгороді, вул. Станційна №1, діючи умисно з метою наживи, звів громадянку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 з громадянином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, отримавши від ОСОБА_3, як винагороду 100 гривень, за надання йому громадянкою ОСОБА_2 сексуальних послуг.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив звідництво для розпусти з метою наживи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 302 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 28.02.2013 року приблизно 17 годині він прийшов в кафе Три горби випити пиво. Сів за столик, де сидів молодий чоловік, який також пив пиво. Вони з ним познайомились, його звали ОСОБА_3, під час розмови він запитав у нього чи не знає він дівчини, яка б надала сексуальні послуги за грошову винагороду. Він відповів, що є у нього така знайома на імя ОСОБА_2, та його послуги будуть коштувати 100 гривень за те, що він їх познайомить. Володимир погодився та попросив познайомити його з вказаною дівчиною. Він також погодився, і пояснив ОСОБА_3, що одна година сексуальних послуг коштує 300 гривень. Після чого, він пішов до кафе Під горіхом, де була ОСОБА_2, яка сиділа за столиком і пила каву. Він повідомив ОСОБА_2, що є молодий чоловік, який бажає інтим послуг за грошову винагороду, на що вона погодилась. Він закликав ОСОБА_3 і познайомив його з ОСОБА_2. Володимир погодився і вийняв з кишені 100 гривень і віддав ОСОБА_1. Після чого він залишився в кафе Під горіхом, а ОСОБА_3 з ОСОБА_2 поїхали на таксі в готель. Потім до нього підійшли працівники міліції, показавши службові посвідчення, запросили пройти з ними для дачі пояснення, на що він погодився. Вину у вчиненому гр. ОСОБА_1 визнав повністю і щиросердечно розкаюється. Просить суворо його не карати, обіцяв не вчиняти подібних злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_1 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує, як звідництво для розпусти з метою наживи, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 302 Кримінального кодексу України.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_1, в порядку ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_1 відповідно до ст.67 КК України: не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_1, покарання, суд керуючись ст.65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання, а саме: - скоєний ОСОБА_1 злочин є злочином середньої тяжкості; ОСОБА_1 раніше не судимий, на даний час тимчасово не працює, не одружений, позитивно характеризуеться по місцю проживання. З врахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 302 КК України.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а згідно статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі помякшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України, з встановленням йому обовязків згідно ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід залишити попередній, у вигляді домашнього арешту, до набрання законної сили вироком суду.

Речові докази: грошову купюру номіналом 100 гривень № ЕЮ5023641, яку передано на зберігання ОСОБА_3 вважати поверненою законному володільцю,

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4