Справа №10-447/10 p. Головуючий у І інстанції Кравців В.І.
Категорія - ч. 2 ст.186 та ін. КК України Доповідач - Перетятько В.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого - Перетятька В.О.;

суддів - Макарова Ю.М., Волинця М.М.;

з участю прокурора - Зінкевич І.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.08.2010 року про відмову в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_2,

встановила:

Цією постановою відмовлено в задоволенні подання слідчого слідчого відділення Самбірського MB ГУ МВСУ у Львівській області про про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, та обрано йому запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Як вбачається з матеріалів справи, досудовим слідством у кримінальній справі встановлено, що ОСОБА_2, за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_4, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, попередньо розподіливши між собою ролі, 26.05.2010 року приблизно о 23.20 год. на автомобілі марки „Лада Пріора, яким керував ОСОБА_5, підїхали на вул. Міцкевича у м. Самборі Львівської області, де ОСОБА_2 з ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_6 та ОСОБА_7, і застосувавши до ОСОБА_6 насильство, що не є небезпечним для життя і здоровя, відкрито викрали у неї, зірвавши зі шиї, срібний ланцюжок із срібним кулоном, чим завдали ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 150 гривень.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він повторно за попередньою змовою у групі осіб із ОСОБА_3 22.06.2010 року о 22.40 год., знаходячись в м. Самборі по вул. Заміській, на автомобілі марки „Лада Пріора маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, застосовували до ОСОБА_8 насильство, що не є небезпечним для життя і здоровя, заволоділи її жіночою сумочкою, у якій знаходився мобільний телефон марки Самсунг вартістю 80 грн. та гроші у сумі 510 гривень , чим завдали ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 590 грн.

Також ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 2 липня 2010 року о 23.20 год. знаходячись в м. Самборі по вул. Чоновола на автомобілі марки „Лада Пріора, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_3, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до ОСОБА_10 та, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоровя, відкрито викрали у неї жіночу сумочку, у якій знаходились гроші у сумі 6 гривень, косметичка та гребінець, чим завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 50 грн.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 08.07.2010 року о 23.00 год. він за попередньою змовою у групі осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на вул. Новій в м. Самборі Львівської області, та маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, застосувавши до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 насильство, яке не є небезпечним для життя і здоровя, намагались відкрито викрасти у ОСОБА_11 жіночу сумочку, а у ОСОБА_13 - золотий ланцюжок із золотим хрестиком з діамантами, однак свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тобто у вчиненні сукупності злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.15 і ч.2 ст.186 КК України.

08.08.2010 року ОСОБА_2 затриманий в порядку ст.115 КПК України.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, просить постанову суду скасувати, а справу за поданням слідчого СВ Самбірського MB ГУ МВСУ у Львівській області про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Покликається, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 у свій молодий вік не займається жодною суспільно-корисною працею, починає свій життєвий шлях із вчинення низки умисних тяжких злочинів. Разом з тим вчинивши один умисний злочин. Не припинив злочинної діяльності, а систематично вчиняв нові злочини, потерпілими у яких є особи жіночої статі. З огляду на вищенаведене, на думку прокурора, на даний час немає жодних гарантій того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_2 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обовязків та не займатиметься злочинною діяльністю, а також те, що більш мякий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку. Також стверджує, що перебуваючи на волі останній буде перешкоджати встановленні істини у справі та продовжувати злочинну діяльність.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, ознайомившись з матеріалами досудового слідства, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколу судового засідання та постанови суду, судом першої інстанції, при вирішенні питання про відмову в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту судом не досліджено та не дано правильну оцінку обставинам, які мали значення для прийняття рішення у справі, у тому числі і ті, на які покликається прокурор в апеляції.

Згідно із ст.150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слід враховувати тяжкість злочину, вік обвинуваченого, стан його здоровя, сімейний і матеріальний стан, інші характеризуючи обставини, що передбачаються і п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року „Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства.

Відповідно до ст.149 КПК України тримання під вартою є найбільш суворий запобіжний захід, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш) суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148КПК України, і його належної поведінки. При цьому слід мати на увазі, що взяття під варту та тримання під ватою на стадії досудового слідства застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що ця особа може ухилитися від слідства і суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Разом з тим зважаючи на характер вчинених злочинів, а саме вчинення їх з корисливого мотиву, та його вчинення за попередньою змовою у групі осіб, суд першої інстанції не мав достатньо підстав вважати, що застосування більш мякого, ніж взяття під варту запобіжного заходу може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого в майбутньому з точки зору виконання покладених на нього процесуальних обовязків та гарантувати не продовження ОСОБА_2 злочинної діяльності.

Таким чином, постанова суду суперечить фактичним обставинам по справі і підлягає, на підставі п.2 ч.1 ст.367 КПК України скасуванню, а матеріали за поданням слідчого про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_2 поверненню на новий судовий розгляд.

Під час нового судового розгляду необхідно належним чином дотриматися вимог передбачених ст.148, 149, 150 КПК України і постанови законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.382, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.08.2010 року про відмову в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_2 та обрання йому запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд скасувати, а матеріали подання направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий: Судді: