КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1948/15-к
Провадження № 1-кп/177/98/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000687 від 07.07.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, незаміжньої,працюючої продавцем в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кривому Розі, , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 26.06.2015 року близько 10.30 год, з метою реалізації умислу на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою з корисливих мотивів прибула на територію КЗ «Криворізький районний центр первинної медико-санітарної допомоги», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новомайське, вул. Вишнева, 1-а, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи наміру на виконання усних договірних зобов`язань, домовившись про зустріч з потерпілою ОСОБА_5 , яка перебувала на робочому місці в КЗ «Криворізький районний центр первинної медико-санітарної допомоги», шляхом зловживання довірою повідомила потерпілій ОСОБА_5 неправдиві відомості про те, що вона працює в продуктовому магазині та запропонувала купити цукор та олію.

Після чого ОСОБА_5 будучи введеною в оману ОСОБА_4 в приміщенні службового кабінету статистики, розташованого на другому поверсі адміністративної будівлі КЗ «Криворізький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новомайське, вул. Вишнева, 1-а, передала останній грошові кошти в розмірі 1500 грн. за придбання олії та цукру. В свою чергу ОСОБА_4 не маючи наміру на виконання усних договірних зобов`язань, заволодівши грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 1500 грн. з місця злочину зникала, розпорядившись ними на свій розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.

Відповідно ч.3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченої з урахуванням думки прокурора та потерпілої суд визнав недоцільним дослідження доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченою шахрайства, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона розуміє зміст цих обставин та можливість позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченої

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнала повністю, не заперечувала обставини, викладені в обвинуваченні.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_4 знала до вчинення злочину, вважала її порядною дівченою, тому і довірила здійснити закупівлю цукру та передала гроші в сумі 1500 гривень. Згодом з`ясувалося, що це обман. Обвинувачена багато разів обіцяла відшкодувати збитки але до теперішнього часу борг не повернула, тому вона наполягає на задоволені цивільного позову, а покарання просить призначити на розсуд суду.

Крім показів самої обвинуваченої, в яких вона визнала обставини злочину, показів потерпілої, її вина в інкримінованому злочині підтверджується повно та всебічно дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2015 року, свідок ОСОБА_6 впізнала на одному з фото ОСОБА_4 , як особу, яка 26.06.2015 року взяла гроші у сумі 1500 грн. у ОСОБА_5 , обіцяючи привези цукор (а.с. 17-19 т.2).

Аналогічно свідок ОСОБА_7 , згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2015 року, впізнала на фото ОСОБА_4 , як особу, яка 26.06.2015 року перебувала в кабінеті ОСОБА_5 та пропонувала купити цукор (а.с. 20-22 т.2).

З урахуванням вищевикладених обставин, беззаперечного визнання обставин вчинення злочину обвинуваченою, про що вона дала свідчення, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченої у скоєнні злочину та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обговорюючи питання про призначення обвинуваченій міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, характеристику особи обвинуваченої, згідно якої ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с. 30-31 т.2), працює, за місцем мешкання характеризуються позитивно (а.с. 34 т.2), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 32-33 т.2).

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини обвинуваченою. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи крім зазначеного вище, думку потерпілої, яка залишила на розсуд суду вирішення питання про обрання виду і міри покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено в межах санкції інкримінованої йому статті у виді обмеження волі із застосуванням положення ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання достатнім та необхідним для її виправлення.

Потерпілою ОСОБА_5 в порядку ст. 128 КПК України заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 1500 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Вирішуючи заявлений цивільний позов суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що матеріальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою дійсно потерпілій ОСОБА_5 спричинена матеріальна шкода, відповідальність за яку має нести обвинувачена.

Згідно положень ст. 23 та 1167 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає з врахуванням глибини фізичних та душевних страждань в зв`язку з порушенням права власності потерпілої, враховуючи при цьому також вимоги розумності і справедливості, і визначає розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 в сумі 500 гривень, за моральні страждання, які вона зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї.

Отже, цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1500 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 грн., який остання визнала повністю, суд задовольняє в повному обсязі та стягує з обвинуваченої на користь ОСОБА_5 вказані суми.

Керуючись ч. 3.ст.349. ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 376, п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною за ст. 190 ч.1 КК України та піддати покаранню у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 2000 (дві тисячі) грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: