ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-4446ск15
П О С Т А Н О В А

10 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Cудової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3, розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляійного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року, у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_2 про звільнення його від відбування покарання у зв'язку із закінченням строку давності виконання покарання та перевищенням строку тримання під вартою відмовлено.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2 порушує питання про скасування зазначених судових рішень та звільнення його від відбування покарання у зв'язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку та перевищенням граничного строку тримання його від вартою.

Перевіривши касаційну скаргу і додані копії судових рішень, вважаю, що у витребуванні кримінальної справи слід відмовити у зв'язку з невідповідністю скарги вимогам ст. 350 КПК України (1960 року).

Касаційна скарга згідно з ч. 2 ст. 387, ст. 350 КПК України (1960 року) повинна містити вказівку на те, учому полягає незаконність судових рішень, і доводи на її обґрунтування.

Такі вказівка і доводи мають узгоджуватися з вимогами ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 року), згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень касаційним судом є: істотне порушення кримінально-процесуального закону; неправильне застосування кримінального закону; невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

У поданій скарзі засуджений в обгрунтування своєї позиції посилається переважно на незаконність ухвали Волинського обласного суду від 24 травня 2000 року про заміну призначеного йому покарання у виді смертної кари - розстрілу на довічне позбавлення волі.

При цьому автором скарги не сформульовано конкретних доводів щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних ним ухвал Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року та Апеляційного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року, які б узгоджувалися з положеннями ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 року), із зазначенням, які саме вимоги кримінально-процесуального закону судами порушено чи норми кримінального закону неправильно застосовано при постановленні вказаних судових рішень.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 396 КПК України (1960 року) за результатами касаційного розгляду суд може прийняти лише одне з таких рішень: залишити вирок, постанову чи ухвалу без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судові рішення і направити справу на нове розслідування, новий судовий розгляд або апеляційний розгляд; скасувати судові рішення і закрити справу; змінити судові рішення.

Прохання касаційної скарги ОСОБА_2 не відповідає наведеним вимогам кримінально-процесуального закону. Повноваженнями звільнити засудженого від відбування покарання на стадії виконання вироку, про що ставить питання автор скарги, суд касаційної інстанції не наділений.

Згідно ч. 2 ст. 388 КПК України справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог статті 350 КПК України (1960 року) не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 388 КПК України (1960 року), п. п. 11, 15 розділу ХІ КПК України, -

п о с т а н о в и в:

відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребуванні для перевірки у касаційному порядку матеріалів справи за його заявою про звільнення від відбування покарання у зв'язку із закінченням строку давності виконання покарання та перевищенням строку тримання особи під вартою.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3