Ухвала
іменем україни
19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції та засудженого ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000579, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яковлівка Артемівського району Донецької області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз 11 травня 2011 року вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, звільненого 07 грудня 2012 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 2-4 ст. 76 КК.
Також вироком суду вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 скасовано в частині призначення покарання. Призначено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на невідповідність вироку апеляційного суду вимогам ч. 2 ст. 420 та п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК, оскільки у мотивувальній частині судового рішення при викладенні формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним відсутня кваліфікуюча ознака «повторність» вчинення кримінального правопорушення.
ЗасудженийОСОБА_5 у касаційній сказі, обґрунтовуючи прохання про скасування вироку апеляційного суду, вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Зазначає про наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин, зокрема поганий стан здоров`я, інвалідність та повне визнання вини у скоєному.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 15 липня 2014 року, близько 12.00 год на присадибній ділянці за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявив 7 кущів коноплі, якіз метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання для особистого вживання без мети збуту, зірвав, висушив та подрібнив, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою 105,22 г, що в перерахунку на суху речовину становить 94,46 г. Вказаний наркотичний засіб зберігав за місцем свого проживання до 13 лютого 2015 року.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку касаційної скарги прокурора та який заперечував проти задоволення скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, і як встановлено у ч. 2 цієї статті вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначається зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» № 1 від 15 травня 2006 року у вироку апеляційного суду необхідно викласти зміст вироку суду першої інстанції та суть апеляції, а в разі проведення судового слідства навести пояснення осіб, які брали участь у засіданні; аналіз досліджених доказів; аргументи на підтвердження викладених в апеляціях доводів; оцінку правильності рішень, прийнятих судом першої інстанції; формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним (якщо його обсяг було збільшено); обґрунтування кваліфікації дій засудженого та міри покарання.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом встановлено, що апеляційний суд дотримався наведених вимог закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК учасниками кримінального провадження в апеляційному порядку не оскаржувались. Тому апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляцією прокурора в частині призначення покарання, дотримуючись вимог ст. 404 КПК, в мотивувальній частині свого рішення виклав лише короткий зміст вироку суду першої інстанції, оскільки предметом його перевірки не було обвинувачення визнане судом доведеним.
За таких обставин доводи прокурора в касаційній скарзі щодо порушень апеляційним судом вимог статей 420, 374 КПК при викладенні доведеного обвинувачення є безпідставними і останній наразі позбавлений можливості ставити питання перед судом касаційної інстанції щодо правильності кваліфікації дій засудженого.
Безпідставними є доводи скарги засудженого про невідповідність призначеного йому покарання внаслідок суворості.
Так, апеляційний суд, скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК, виходив із того, що він неодноразово засуджувався до реального покарання у виді позбавлення волі та арешту, у тому числі за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів і через півтора року після відбуття покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 309 КК знову вчинив аналогічний злочин, що свідчить про стійке небажання ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення.
Такі обставини, як щире каяття та незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 були відомі апеляційному суду і враховані ним при призначенні покарання засудженому в розмірі близькому до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 309 КК.
З огляду на наведене висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК є обґрунтованим.
Колегія суддів вважає призначене ОСОБА_5 покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і не вбачає підстав для його пом`якшення.
Таким чином, вирок апеляційного суду є законним і обґрунтованим, призначене покарання справедливим, а відтак касаційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку, при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Вирок Апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційні скаргипрокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції та засудженого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3