АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/128/16 Справа № 208/307/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю підозрюваного- ОСОБА_6
захисника- адвоката ОСОБА_7
прокурорів- ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника- адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Адамівка Криничанського району Дніпропетровської області, освіта середньо-спеціальна, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , та обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21 березня 2016 року.
Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків по справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше правопорушення. Крім того суд зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником- адвокатом ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій захисник з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, а саме рішень у справах «Бойченко проти Молдови», «Беччієв проти Молдови», «Сарабан проти Молдови», інформаційний лист ВССУ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального Кодексу України, ст.42 КПК України, ст.45 КПК України, ст.176 КПК України, ст.178 КПК України, ст.194 КПК України, ст.393 КПК України, ст.395 КПК України, ст.396 КПК України, ст.407 КПК України- просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року, обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід, який не буде пов`язаний з позбавленням волі.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки останнім дане рішення було прийнято поспішно та помилково виходячи з наступного. Так, судом не було доведено жодних ризиків, які б могли підтвердити те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків по справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше правопорушення. Крім того, суд не звернув увагу, що така слідча дія, як обшук, який проводився 29 грудня 2015 року, був проведений з порушенням норм чинного законодавства, а слідчим ОСОБА_10 в порушення ст.42 КПК України, ст.58 КПК України, ч.1 ст.236 КПК України не було при цьому забезпечено ОСОБА_11 право на захист. Сторона захисту акцентує увагу, що після проведення обшуку, о 09 годині 29 грудня 2015 року, ОСОБА_6 , в порушення ст.207 КПК України, невідомими робітниками поліції незаконно було доставлено до Дніпродзержинського МВ поліції, де утримували силою в одному із кабінетів до 13 години 30 хвилин, при цьому не повідомивши близьких родичів, як того вимагає ст.213 КПК України. Надалі, в порушення ст.208 КПК України, протокол про затримання ОСОБА_6 уповноваженою службовою особою не складався.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, акцентувавши свою увагу на те, що розгляд клопотання в суді першої інстанції проходив з порушенням вимог ч.2 ст.183 КПК України, думку прокурорів, які прохали залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні, вивчивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляція захисника підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, 09 грудня 2015 року відомості про зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань /а.с.п.5/ з подальшою перекваліфікацією /а.с.п.90-91/.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею суду першої інстанції не були дотримані у повному обсязі.
Так, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України і вислухав доводи учасників судового провадження, дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора та дійшов до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак необґрунтовано зазначив в ухвалі /а.с.п.33/ про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, тоді, як відповідно до вимог ст.12 КК України, зазначений злочин відноситься до категорії особливо тяжких, оскільки законодавець передбачив строк покарання за вказаний злочин понад 10 років позбавлення волі.
Також, відповідно до вимог ч.2 ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному не пізніше, ніж за три години до початку розгляду.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею були порушені.
Так, апеляційним переглядом, а саме поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_6 , а також матеріалами самого клопотання /а.с.п.1-4/, які не спростовані стороною обвинувачення, встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу було вручено підозрюваному та його захиснику об 11 годині 55 хвилин, 22 січня 2016 року /а.с.п.4/, однак розглянуто слідчим суддею, згідно журналу судового засідання в період часу з 14 години до 15 години 01 хвилини, 22 січня 2016 року з винесенням судового рішення /а.с.п.61/, що в своїй сукупності вказує на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та порушення прав підозрюваного ОСОБА_6 .
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що хоча слідчим суддею і обґрунтовано визначені мета та підстави обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак рішення слідчого суддіпостановлене з істотним порушенням вимог зазначених вище статей кримінального процесуального закону, в тому числі вимог ст.184 КПК України, що є підставою, згідно з положеннями ч.1 ст.412 КПК України, для скасування ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 до 21 березня 2016 року та постановленні апеляційною інстанцією, яка вважає за необхідне усунути наведені вище порушення шляхом наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з клопотанням, на підставі вимог п.2) ч.3 ст.407 КПК України, нової ухвали, з частковим задоволенням клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержиського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та частковим задоволенням апеляції захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_7 .
Приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що витікає з досліджених в суді апеляційної інстанції матеріалів, доданих до клопотання, а саме протоколу обшуку від 29 грудня 2015 року /а.с.п.13-17/, протоколу огляду від 29 грудня 2015 року з фототаблицею до нього /а.с.п.20-25/, висновком хімічної експертизи № 70/10/401 /а.с.п.36-54/, а також даних про особу обвинуваченого /а.с.п.7,8,18-19, 29-30/ з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, запобігання таким ризикам, як спроба вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказують обставини інкримінованого кримінального правопорушення, вчиненого, згідно підозри, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів у особливо великих розмірах, а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування та суду, на що вказує тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, яке становить строк від 7 до 12 років позбавлення волі, розуміючи які підозрюваний може переховуватися від вказаних органів, незаконно впливати на свідків, на що вказує факт тісного сусідства з вказаними особами, в тому числі особою, яка є володільцем домоволодіння по АДРЕСА_2 , враховуючи вік підозрюваного та стан його здоров`я, виходячи з розумності строків застосування запобіжного заходу, колегія суддів приходить до висновку, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України і тримання ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Таким чином, з урахуванням зазначеного, в контексті вимог вищевикладених норм кримінального процесуального закону, підозрюваному ОСОБА_6 слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, відповідно до вимог ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів і має визначатись з моменту фактичного затримання особи, тобто з 22 січня 2016 року, з 15 години 01 хвилина, тобто з моменту, коли підозрюваний, через підкорення наказу змушений був залишатися поряд з уповноваженими службовими особами органу внутрішніх справ у певному приміщенні суду та тривати до 22 лютого 2016 року, до 15 години 01 хвилина, включно.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, позитивні характеристики, хоча й мають місце, однак самі по собі, без врахування наведених вище ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Не може колегія суддів погодитись і з твердженнями сторони захисту про те, що слідчий суддя не звернув увагу на вагомість наявних доказів та порушень вимог кримінального процесуального закону, допущених органом досудового розслідування при виконанні певних слідчих дій, оскільки стосовно першого слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Стосовно ж порушень органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону при вчиненні певних слідчих дій, то колегія вважає, щозазначені порушення не ставлять під сумнів висновки суду апеляційної інстанції , щодо наявності обґрунтованої в ухвалі мети та підстав для обрання саме зазначеного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.176 КПК України-ст.178 КПК України, ст.183 КПК України, ст.184 КПК України, ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, ст.196 КПК України-ст.198 КПК України, ст.309 КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.2) ч.3 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 на строк до 21 березня 2016 року- скасувати.
Постановити нову ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 лютого 2016 року, до 15 години 01 хвилини.
Апеляцію захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4