Справа № 146/1339/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
26 липня 2016 року біля 01:00 години ночі ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_2 в ході словесної суперечки з ОСОБА_5 , умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів правою рукою в область обличчя від яких ОСОБА_5 впав на землю, після чого, наніс ще декілька ударів правою рукою в область обличчя та тулуба, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та тулуба, лівого ліктя, спаднів ніг, які згідно висновку експерта № 72 від 26.07.2015 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, вважає як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом потерпілого. З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідження характеризуючих даних.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що в ніч з 25 на 26 липня 2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння він приїхав з роботи додому. Зайшовши в будинок помітив, що на ліжку біля його цивільної дружини лежить невідомий йому чоловік. Тоді на грунті ревнощів він наніс останньому декілька ударів кулаком в область голови, від яких ОСОБА_5 впав на землю, де наніс йому ще декілька ударів кулаком в область обличчя та тулуба.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 25 липня 2015 року біля 23:00 год він зі своїм знайомив ОСОБА_7 приїхав в с Олександрівка Томашпільського району Вінницької області. Перебуваючи в с. Олександрівка ОСОБА_7 запропонував йому піти в гості до його знайомих, на що він погодився. Знаходячись в будинку вони вживали спирті напої, після чого йому стало погано та він приліг на ліжко. Через деякий час до будинку зайшов ОСОБА_4 та почав наносити йому удари кулаком в область голови, від яких він впав на підлогу, а ОСОБА_4 продовжив його бити по голові та тулубу. Крім того, вказав, що претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого не має. При обранні міри покарання ОСОБА_4 просив суд сурово не карати останнього.
Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, судимостей немає, компрометуючі матеріали відсутні, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, розмір завданих збитків, позицію державного обвинувача та представника потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять гривень) грн.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1