Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/873/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальне провадження № 0000552 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.08.2003 року вироком Світловодського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік;

- 21.10.2005 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 01.06.2009 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 17.03.2011 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 26.06.2014 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто з участю прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не оспорюючи обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року і остаточно до відбування призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 9 місяців. У решті вирок залишити без змін.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання, суд першої інстанції застосував ст. 71 КК України. При цьому, судом першої інстанції залишено поза увагою, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення за які засуджений Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області - 23.01.2013 року, 12.02.2013 року та 28.03.2013 року, тобто до ухвалення щодо нього попереднього вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року. Отже, остаточне покарання ОСОБА_6 необхідно призначити не за сукупністю вироків, а за сукупністю злочинів, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, заслухавши прокурора, який підтримав доводи апеляції, просив вирок суду першої інстанції змінити. Вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року і остаточно до відбування призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 9 місяців. У решті вирок залишити без змін. Обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених у ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.06.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року і остаточно до відбування призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 9 місяців.

По епізоду крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 виправдано за недоведеністю у вчиненні кримінального правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілих: - ОСОБА_9 - 10408 грн. 68 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди; - ОСОБА_10 - 19480 грн. в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло за таких обставин.

У період з 23.01.2013 року по 02.02.2013 року, в темну пору доби, ОСОБА_6 із недобудованого будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , повторно, таємно викрав: нову газову плиту «АRDO», вартістю 1050 грн.; нову кухонну витяжку «ТURBO TI VOLI LUX IX/60-S602», вартістю 734 грн. 33 коп.; нову батарею водяного опалення «RАDIAТОRI», вартістю 430 грн.; бухту нового електричного кабелю ШВВП 1,5x3, довжиною 100 м, вартістю 650 грн.; бухту нового електричного кабелю ШВВП 2,5x3, довжиною 100 м, вартістю 1000 грн.; нові труби пластикові для водяного опалення та водопроводу, діаметром 25 мм, в кількості 20 штук, довжиною по 3 м. на суму 600 грн.; велосипед для підлітків «АRDIS», що був у використанні, вартістю 366 грн. 65 коп.; новий гігієнічний душ, вартістю 255 грн.; новий змішувач «ULNA» для душу, вартістю 349 грн. 90 коп.; новий шланг для душу «МЕТАFLЕХ», вартістю 63 грн. 99 коп.; новий піддон із пластику «LАGUNA» від душової кабіни, вартістю 1650 грн.; нові пластикові вироби для водяного опалення і водопроводу сірого кольору, - муфти, коліна, крани, трійник, фільтр для очистки газового котла на суму 817 грн., а всього таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 на суму 7 966 грн. 87 коп.

Продовжуючи злочинну діяльність, 12.02.2013 року о 06 год. 30 хв., ОСОБА_6 через дах знову проник до недобудованого будинку, АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав дві швейні машинки «Singeer», загальною вартістю 1200 грн.

Всього ОСОБА_6 викрав майна у потерпілого ОСОБА_9 та завдав йому збитків на суму 9 166 грн. 87 коп.

28.03.2013 року з метою крадіжки, ОСОБА_6 через паркан переліз на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_10 . Скориставшись тимчасовою відсутністю господаря, через незамкнені вхідні двері, ОСОБА_6 проник до будинку, звідки повторно, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_10 банківську картку «Raiffeisen Ваnк АVАL» № НОМЕР_1 із записаним на аркуші цифровим кодом, після чого зник з місця події.

Через банкомати, 28.03.2013 року, 01.04.2013 року, 02.04.2013 року, 09.04.2013 року і 10.04.2013 року, ОСОБА_6 заволодів грошима потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 9980 грн.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у крадіжці майна, яке належить потерпілій ОСОБА_11 за таких обставин.

27.01.2013 року приблизно о 16 год. 30 хв., шляхом пошкодження вхідних дверей, ОСОБА_6 проник до квартири АДРЕСА_5 , звідки повторно, таємно викрав бензопилу «Gооd Luck 4500М», вартістю 702 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_8 , після чого зник з місця події.

Суд першої інстанції визнав недоведеним епізод крадіжки бензопили у потерпілої ОСОБА_8 та виправдав ОСОБА_6 за недоведеністю у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні допустимих, належних, достатніх і достовірних доказах досліджених в судовому засіданні й правильно оцінених судом, і не оспорюються в апеляційній скарзі прокурором. Також апелянт не заперечує кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим відсутні апеляційні підстави для визнання цієї кваліфікації неправильною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доказана повністю, його дії за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону України, передбачені ст. 412,415 КПК України, які є безумовними підставами для скасування вироку і призначення у кримінальному провадженню нового судового розгляду. Проявів упередженості з боку суду першої інстанції до обвинуваченого ОСОБА_6 , колегією суддів також не встановлено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за своїм видом і розміром судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст. 50, 65 КК України, так як в повній мірі враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так як в апеляції прокурор не оскаржує вид та міру покарання призначеного судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відсутні апеляційні підстави для визнання призначеного покарання таким, що не відповідає вимогам ст. 50,65 КК України.

Тому колегії суддів вважає, що обране обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за своїм видом і мірою відповідає меті покарання та засадам його призначення, є не тільки обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, але й є справедливим.

Разом з цим, як обґрунтовано вказав в апеляційній скарзі прокурор, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання, суд першої інстанції в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню. Так, суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 застосував ст. 71 КК України, в той час коли мав застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні з призначенням ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю злочинів, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

За сукупністю вироків ст. 71 КК України, покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.06.2015 року обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він, в період з 23.01.2013 року по 12.02.2013 року, 28.03.2013 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло. Тобто вказане кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено до ухвалення вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року.

За таких обставин, призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання, колегія суддів керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, та призначає покарання за видом і мірою, запропонованими в апеляції прокурором, та яке в остаточному розмірі відповідає покаранню, яке призначив суд першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні відповідно до положень ст. 408 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити в повному обсязі.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року і остаточно до відбування призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 роки 9 місяців.

У решті вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ через Апеляційний суд Кіровоградської області протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання її копії.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4