У Х В А Л А
«13» січня 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 13.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України -

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, -

в с т а н о в и л а :

10 грудня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням , погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що 16.08.2014 ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 під час військової мобілізації на військову службу за контрактом та в подальшому його скеровано до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину-польова пошта НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

21.01.2015 близько 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, з метою ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та по даний час незаконно, без поважних причин перебуває поза межами розташування військової частини та проводить час на власний розсуд.

Таким чином, 21.01.2015 близько 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, з метою ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та по даний час незаконно перебуває поза межами розташування військової частини, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

10.12.2015 військовою прокуратурою Львівського гарнізону солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, останнього оголошено у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено.

В процесі розгляду клопотання прокурор просила суд винести ухвалу, якою визначити запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, оскільки останній сам добровільно зв`явився до слідчого, щиро кається у скоєному, має на утриманні батьків пенсійного віку , перебував в зоні АТО у період з 20.10.14 р. по 30.12.14 р.

Дослідивши матеріали, що подані прокурором, заслухавши думку прокурора в підтримку клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , вважаю , що слід визначити йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, вважаю що слід обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 183, 193,194,196, 197 КПК України,-

у х в а л и л а :

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- не залишати місця проживання, а саме с. Балаховичі Володимирецького району Рівненської області, у період часу з 18.00 год. до 08.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали покласти на слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 ,

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1