Справа № 164/1177/15-к
Провадження по справі: 1-кп/164/90/2015
Категорія: 33
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000339 від 21 серпня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 20 серпня 2015 року, в період з 11 год. до 18 год., з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, порушуючи порядок, встановлений Законом України „Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними від 18.11.1997 року, всупереч п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності від 1.06.2000 року, що передбачає надання дозволу (ліцензії) на видобуток дорогоцінного каміння органогенного утворення, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України про надра, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення у встановленому порядку документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, приїхавши автомобілем „ЛЭК 452-77 (на шасі „УАЗ-3303), реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Прилісне-Галузія-Серхів, що на території Маневицького району Волинської області, до урочища „Дамба, яке знаходиться на відстані біля 4 км в північно-західному напрямку від с. Галузія Маневицького району Волинської області, та, переконавшись, що його ніхто не бачить, за допомогою пристрою для відкачування води - мотопомпи з двигуном від автомобіля „Мерседес-Бенц з приєднаними до нього пожежними рукавами та металевою трубою, незаконно видобував бурштин-сирець, який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року „Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, являється корисною копалиною загальнодержавного значення, дорогоцінним камінням органогенного утворення, зробивши в грунті шість ямкових отворів, внаслідок чого ним було добуто бурштин-сирець, загальною масою 196 гр.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 240 КК України, як вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Під час досудового розслідування 29 вересня 2015 року між заступником прокурора прокуратури Маневицького району Волинської області ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000339, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, зобов`язувався сприяти розслідуванню кримінального правопорушення, у з`ясуванні всіх обставин, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 412 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянштрафу, що становить 7004 (сім тисяч чотири) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 2 ст. 240 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між заступником прокурора прокуратури Маневицького району Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: саморобну мотопомпу з двигуном від автомобіля „Мерседес-Бенц, дві металеві каністри, ємкістю по 20 л кожна, пляшку, ємкістю 1.5 л, пляшку, ємкістю 2 л, з-під мінеральної води, які частково заповнені оливою, дві пластикові каністри, ємкістю по 10 л кожна, пластикову каністру, ємкістю 40 л, яка заповнена дизпаливом, акумуляторну батарею „4МАХ № Н13000 ZНТ0043, водозабірний гофрований шланг, вісім пожежних рукавів, діаметром по 150 мм кожен, пожежний рукав, діаметром 100 мм, три пожежні рукави, діаметром по 75 мм кожен, металевий шабер, два трикутні підсаки з дерев`яним держаком, сім трикутних підсаків без держаків, дванадцять металевих штанг, довжиною до 2 м та діаметрами по 3.5 см кожна, бурштин-сирець, загальною вагою 196 гр. (а.с. 7-9, 26-27), які знаходяться на зберіганні на території Маневицького РВ УМВС, слід конфіскувати в доход держави; автомобіль „ЛЭК 452-77 (на шасі „УАЗ-3303), реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 7-9, 27), слід передати власнику ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 124, 126, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 вересня 2015 року, укладену між заступником прокурора прокуратури Маневицького району Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000339 від 21 серпня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, призначивши покарання 7004 (сім тисяч чотири) гривень штрафу.

Речові докази: саморобну мотопомпу з двигуном від автомобіля „Мерседес-Бенц, дві металеві каністри, ємкістю по 20 л кожна, пляшку, ємкістю 1.5 л, пляшку, ємкістю 2 л, з-під мінеральної води, які частково заповнені оливою, дві пластикові каністри, ємкістю по 10 л кожна, пластикову каністру, ємкістю 40 л, яка заповнена дизпаливом, акумуляторну батарею „4МАХ № Н13000 ZНТ0043, водозабірний гофрований шланг, вісім пожежних рукавів, діаметром по 150 мм кожен, пожежний рукав, діаметром 100 мм, три пожежні рукави, діаметром по 75 мм кожен, металевий шабер, два трикутні підсаки з дерев`яним держаком, сім трикутних підсаків без держаків, дванадцять металевих штанг, довжиною до 2 м та діаметрами по 3.5 см кожна, бурштин-сирець, загальною вагою 196 гр., які знаходяться на зберіганні на території Маневицького РВ УМВС, слід конфіскувати в доход держави; автомобіль „ЛЭК 452-77 (на шасі „УАЗ-3303), реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - передати власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1