В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні та угоду про примирення за №0003128 від 10.09.2015 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменії, вірмена, громадянина Вірменії, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.09.2008 р. Магдалинівським районним судом м. Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 05.07.2013 р. з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання;

- 01.12.2014 р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 31.07.2015 року близько 19.00 годин, знаходячись біля будинку № 38 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпропетровську, побачивши на лавочці раніше незнайомого ОСОБА_4 , поряд з яким знаходилась сумка та мобільний телефон, впевнившись, що ОСОБА_4 знаходиться в непритомному стані, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, скоюючи злочин потворно, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_4 а саме:

- мобільний телефон марки «FLY IQ255», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператору «Лай з номером телефону НОМЕР_3 та з сім картою мобільного оператору «МТС», з номером телефону НОМЕР_4 , вартістю 497,50 гривень та сумку чорного кольору марки «CTR BAGS», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим своїми умисними діями завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 497,50 гривень.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення від 10.09.2015 року, сторони узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків згідно п.п. 2, 3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування, викладених у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо примирення з потерпілим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, які просили суд затвердити угоду про примирення, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 10.09.2015 р. з наступних підстав.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як такі що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, обвинувачений повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочині та повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди. Зазначена угода про примирення укладена та підписана сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства та діючого законодавства. Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , на думку суду, відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на Придніпровській залізниці УМВС України при проведенні товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню, які відповідно до розрахунку складають184,14 гривень, суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти їх на обвинуваченого в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 284, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення за кримінальним провадженням №0003128 від 10.09.2015 р. укладену між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину.

Відповідно до п. 2, п. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи по кримінальному провадженню у сумі 184,14 гривень.

Речові докази - мобільний телефон марки «FLY IQ255», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператору «Лай з номером телефону НОМЕР_3 та з сім картою мобільного оператору «МТС». з номером телефону НОМЕР_4 , які знаходяться в камері схову речових доказів Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Д/о повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1