Справа № 305/2050/15-к
Номер провадження 1-кп/305/300/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

представника потерпілої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, з вищою освітою, голову правління Ясінянського СТ, одружену, не судиму,

за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015 року до Рахівського районного суду Закарпатської області з прокуратури Рахівського району надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000809 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту вважаючи, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам КПК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_6 . Вважають що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тому просить повернути обвинувальний акт для усунення недоліків прокурору Рахівського району.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої ОСОБА_6 , вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за підозрою у скоєнні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного: завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Одним із загальних засад кримінального провадження є верховенство права та його законність (п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 7 КПК України), поняття яких законодавцем визначено у ст. ст. 8 та 9 названого Кодексу.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано наступне: «оскільки Конституція України, як зазначено і її ст. 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із зазначеними положеннями Основного Закону у повній мірі кореспондуються приписи ч. 1 ст. 9 КПК України, якими передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000809 від 02.08.2013 року.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Так відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, зокрема про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як роз`яснено в п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в себе не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Отже, в обвинувальному акті повинен мати місце як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення. До того ж законодавець чітко визначає, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З обвинувального акту слідує, що ПП ОСОБА_8 , 27.12.2008 року, демонтувала частину приміщення магазину, спричинивши фактично шкоду, однак обвинувачення пред`явлено ОСОБА_6 , як службовій особі ніби-то через її неналежне виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що призвело до завдання істотної шкоди.

Однак, що саме слід розуміти "через несумлінне ставлення" не розкрито в обвинуваченні.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до матеріалів кримінального провадження додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказаний реєстр повинен відповідати вимогам ст. 109 КПК України і є невідмінним додатком і повинен містити зокрема номер та найменування кожної процесуальної дії проведеної під час досудового розслідування а також час її проведення. При цьому виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу XI «Перехідні положення КПК України», тощо зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим.

Доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування вочевидь також не відповідає вимогам закону.

Реєстр не містить даних про всі процесуальні дії з участю обвинуваченої ОСОБА_6 зокрема відсутні дані про повідомлення підозрюваній (обвинуваченій) про її права, вручення відповідної пам`ятки, не завжди правильно вказано процесуальний статус осіб, зокрема прізвище потерпілої значиться як « ОСОБА_9 » тощо.

Окрім того, реєстр не відповідає вимогам Положення про порядок ведення ЄРДР в частині відсутності витягу з реєстру і не внесення до нього відомостей зокрема, час, дата надходження заяви повідомлення про кримінальне правопорушення п. 2.1.1 відсутнє прізвище, ім`я, по-батькові потерпілої або заявника, п. 2.1.2 короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, п. 2.1.4 не міститься вказівки на попередню кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на частину статті КК України, не має вказівки на визнання особи потерпілою, не має даних про відмову потерпілої від подачі цивільного позову, не вручено потерпілій стороні пам`ятку про її процесуальні права, обвинувачення затверджено 31.10.2015 року тобто через 2 місяці 15 днів після повідомлення про підозру а про пред`явлення обвинувачення відомості відсутні.

Таким чином, суд констатує той факт, що відомості з Реєстру у вигляді витягу згідно додатка № 6 до обвинувального акта не приєднано взагалі.

Відсутність витягу з ЄРДР вказує на неможливість призначення судового розгляду через грубе порушення наведених вище норм КПК України. Положення про порядок ведення ЄРДР, та є безпосередньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

В розділі ІІ реєстру вказано, що 02.08.2015 року призначено процесуального керівника у даному кримінальному провадженні заступника прокурора (не вказано якого органу) ОСОБА_3 прокурор району ОСОБА_10 , в той час, коли з квітня 2014 року прокурором Рахівського району Закарпатської області призначено ОСОБА_11 .

Також в порушення вимог ст. 98 КПК України, реєстр не містить інформацію про визнання певних об`єктів речовими доказами при тому, що в обвинувальному акті є посилання на висновок спеціаліста будівельника № 116 від 01.04.2009 року, а до цивільного позову приєднано, ще й висновок експертного розслідування № 199/11-25 від 28.05.2015 року за зверненням ОСОБА_12 .

Як зазначено в ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Згідно з ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається не винуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічну норму містить також і ст. 17 КПК України.

У зв`язку з цим слід звернути увагу на недопустимість відображення позиції сторони обвинувачення в такий категоричний спосіб в обвинувальному акті щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення до тих пір поки винуватість останньої не буде встановлена обвинувальним вироком суду та до такого моменту слід вживати словосполучення «Підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення». В іншому випадку буде порушено принцип презумпції невинуватості на що також неодноразово звертав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення меж судового розгляду, його невідповідність вимогам закону щодо оформлення, невідповідність додатків обвинувального акта вимогам ст. 109 КПК України щодо їх змісту.

Таким чином суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, для усунення виявлених недоліків у встановлений судом строк, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 9, 91, 110, 291, 293, 314, 369, 370, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000809 від 02.08.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України прокурору Рахівського району Закарпатської області для усунення недоліків у місячний строк з дня набрання законної сили ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .