Справа № 379/947/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1057/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 29.09.2015

УХВАЛА
іменем України
29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на вирок Таращанського районного суду Київської області від 13 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку та жительку АДРЕСА_1 , з початковою середньою освітою, вдову, пенсіонерку, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, наприкінці травня 2015 року, точна дата в ході досудового слідства не встановлена, ОСОБА_7 на присадибній ділянці за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що належить останній, помітила серед кущів картоплі, буряків та гарбузів, ростучі самосійні рослини маку. Після чого в неї виник умисел на незаконне вирощування маку, без мети збуту, з метою подальшого їх використання для випічки пирогів. Діючи умисно, вона прополола 386 рослин маку з метою доведення їх до стадії дозрівання, чим здійснила незаконне вирощування маку. 06.06.15 року в с. Ківшовата Таращанського району Київської області під час проведення відпрацювання в рамках операції «Мак», працівниками міліції Таращанського РВ ГУМВС України в Київській області проведено огляд присадибної ділянки за місцем проживання ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено рослини маку в кількості 386 рослин, які вона незаконно вирощувала.

Згідно висновку експерта від 12 червня 2015 року № 2-02/699 представлені на експертизу рослини в кількості 386 штук, які вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , є рослинами виду мак снотворний. Рослини виду мак снотворний відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Не погоджуючись з вироком суду та не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та вважати ОСОБА_7 засуджену за ч. 1 ст. 310 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Вважає апелянт, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу тільки у твердій грошовій формі, а не у неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є неправильним застосуванням кримінального закону, що може викликати труднощі при виконанні судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_7 , яка свою вину визнала повністю та підтвердила обставини вчинення нею інкримінованого їй злочину.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 310 КК України.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченої, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, її похилий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини справи, що тяжких наслідків не настало, і дійшов до висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 можливе при її засудженні до штрафу з застосуванням ст. 69 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК України не передбачено вищого розміру штрафу.

Як вбачається з вироку, суд призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 510 грн., не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, як це передбачено санкцією статті.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

В даному випадку застосування судом покарання у виді штрафу в твердій грошовій сумі, яка еквівалентна 30 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, не суперечить точному змісту закону, в тому числі і з урахуванням вимог ст. 53 КК України, відповідно до якої штраф є грошовим стягненням, а тому, на думку колегії суддів, не може бути підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційному порядку.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.10.2013 року у справі щодо ОСОБА_8 (справа №5-3937км13) колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_8 було призначено покарання у виді штрафу в твердій грошові формі, яка не є кратною зазначеному в санкції статті, за якою останній був засуджений, неоподатковуваному мінімуму доходів громадян, у зв`язку з чим суд вважав неправильним застосуванням кримінального закону.

Призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. є кратним 30-ти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області залишити без задоволення, а вирок Таращанського районного суду Київської області від 13 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді