АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 11-2023/10 Головуючий у 1 й інстанції - Патинка Доповідач - Семопядний В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

24 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді. ОСОБА_1

суддів: Семопядного В.О., Бровченко Л.В.

за участю прокурора Краснобрижного А.М

розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області якою відмовлено в задоволенні подання Софіївської ВК № 45 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2 за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2010 року.

Цією постановою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, інваліда 2 групи, судимого

-26 грудня 2003р. Біляївським районним судом Одеської області за ч.З ст.289, ч.2 ст.187, 70 КК України до10 років позбавлення волі, відмовлено в задоволенні подання Софіївської ВК № 45 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2

21 жовтня 2010 р до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання на засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області в задоволенні подання Софіївської ВК № 45 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2А відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що за час відбування покарання ОСОБА_2 на протязі всього періоду відбуття ним покарання, має три стягнення, які накладались на засудженого протягом 2003р та 2007р- зазначивши при цьому що вони погашенні у встановленому законом порядку. Має непогашений позов на суму 11 000 грн, мір щодо погашення позову засуджений не приймав. Також суд зазначив що

засуджений має два заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці, які застосовувалися до нього в 2009р.

Зазначене дало підстави суду прийти висновку, що поведінка засудженого не є такою, яка має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить при його виправлення, оскільки його поведінка на протязі всього строку відбування покарання не є сумлінною.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду так як порушення з нього погашенні в законному порядку, частково позов відшкодований його братом, який відбуває покарання, а він свою частку не може відшкодувати в звязку з тим що є інвалідом 2 групи і до праці не залучається.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора який не підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, обговоривши доводи апеляції, колегія судців вважає, що апеляція ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд, мотивуючи відмову ОСОБА_2 в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання мотивовано послався на відсутність обєктивних даних, які б стверджували те, що засуджений своєю поведінкою в повній мірі довів своє виправлення. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, суд при прийнятті рішення врахував характеристики ОСОБА_2А, довідка про його стан здоровя і

про заохочення та стягнення, та прийшов висновку що його поведінка на протязі всього строку покарання не є сумлінною.

Тому колегія суддів, вважає, що рішення суду законним і обгрунтованим, а апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2010р щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_2 без задоволення.

Судді: