Пр-ня по справі № 1-кп/521/56/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Одеса 01 лютого 2016 року
Малиновський районний суд районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 11 жовтня 2015 року за № 0006369, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Каушани, Молдавія, має паспорт громадянки невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, з незакінченою середньою освітою (9 класів), не працює, не заміжня, має на утримані двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судима, згідно з паспортом зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

- у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11 жовтня 2015 року приблизно о 10 годині ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, незаконно проникла до житла ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , де, застосувавши насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, схопила ОСОБА_6 двома руками за волосся та примусила передати собі належне потерпілій майно, а саме сумку чорного кольору. Після цього вона відкрито викрала із вказаної сумки грошові кошти та інше майно, що належить потерпілій 2200 грн., 2000 доларів США, 1500 Євро, мобільний телефон «Nokia 112» з сім-карткою вартістю 250 грн., цифровий фотоапарат «Nikon coolpix L29» вартістю 6000 грн., а всього викрала майно на загальну суму 86985 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла та розпорядилась викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 значну майнову шкоду на вказану суму.

Вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винною у скоєнні злочину, пояснила суду, що проживала по сусідству з потерпілою. 10 жовтня 2015 року ОСОБА_6 купила у неї собаку, мала заплатити 3000 грн., але одразу передала лише частину суми 800 грн. Наступного дня вона прийшла до Смаль, щоб отримати борг, але, оскільки та відмовилась віддати гроші, вона зайшла до квартири, відштовхнувши потерпілу, забрала у неї сумку і дістала звідти майно, гроші. В подальшому гроші витратила на дітей і на себе, роздала борги, фотоапарат і телефон були повернуті потерпілій працівниками міліції. У скоєному розкаюється. Скоїла злочин в зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що купила у обвинуваченої собаку за 3000 грн., однак заплатила їй лише частину 800 грн. Наступного дня, тобто 11 жовтня 2015 року Черкасова через незачинені двері зайшла до неї у квартиру і стала вимагати гроші, схватила за волосся. Потім вона забрала сумку, з якої дістала гроші, а також фотоапарат і телефон, які в подальшому були повернуті їй працівниками міліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду справи, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винна у скоєнні відкритого викрадення чужого майна шляхом грабежу, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має на утриманні двох малолітніх дітей 6-и та 4-х років, яких виховує сама. Вчинила злочин хоча і з корисливих спонукань, але на ґрунті побутового конфлікту з потерпілою. Суд також враховує, що обвинувачена опинилася в тяжкій життєвій ситуації, що привело її до скоєння злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки вона повністю визнала вину, дала правдиві пояснення про обставини скоєння злочину.

Обтяжує покарання обвинуваченої скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що нею вчинено тяжкий злочини, особу винної, пом`якшуючу і обтяжуючу покарання обставини, і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи тяжкість злочину, а також зважаючи на особу винної, яка сама утримує двох малолітніх дітей, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за її поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 була затримана відповідно до ст. 208 КПК України з 11 жовтня 2015 року по 12 жовтня 2015 року і строк її попереднього ув`язнення відповідно до положень ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченій у строк відбутого основного покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КК України речові докази у справі мобільний телефон і фотоапарат, передані потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити їй.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмінити.

Зарахувати ОСОБА_7 строк її попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2015 року по 12 жовтня 2015 року у строк відбутого основного покарання у виді позбавлення волі відповідно до положень ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази мобільний телефон і фотоапарат, передані потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1