провадження 1-кп/389/172/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 10 березня 2015 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Макариха Знам`янського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта середня-спеціальна, пенсіонерка, розлучена, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

за участю: прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїла умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

09 березня 2015 року, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_3 знаходилась в дворі за місцем всього проживання по АДРЕСА_1 та побачила, як ОСОБА_5 розкидає сміття на ділянці, прилеглій до її домоволодіння, внаслідок чого між ними виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючий указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та нанесла останній не менше двох ударів долонею правої руки в область лівого ока та лівої частини голови, спричинивши таким чином ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці голови, гематоми вік, субк`юктивального крововиливу ерозії роговиці лівого ока, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №42 від 10 березня 2015 року, по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України не визнала і надала суду показання, відповідно до яких, 09 березня 2015 року вона викинула в яму, біля свого подвір`я, сміття. Коли зайшла на своє подвір`я, побачила, що сусідка ОСОБА_6 підійшла до вказаної ями з лопатою в руках та почала висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою і кричати, чому вона викидає сміття в її сторону, потім почала кидати сміття через паркан до її подвір`я. На її зауваження ОСОБА_6 не реагувала, продовжувала висловлюватися на її адресу нецензурно, а потім кинулась на неї з лопатою, а саме підняла її над головою. В цей час підбіг чоловік ОСОБА_6 і відібрав у неї лопату. Вона не виключає, що могла виставити руку та подряпати ОСОБА_6 , однак тілесні ушкодження їй не наносила. Під час сварки ОСОБА_6 нанесла їй удар кулаком в область обличчя, від чого у неї був синець під правим оком.

Незважаючи на невизнання своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, вина обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілої, свідків та дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Допитана під час судового розгляду в якості потерпілої ОСОБА_5 надала суду показання, відповідно до яких її сусідка ОСОБА_7 неодноразово викидала своє сміття в яму, розташовану навпроти будинку, де вона проживає, з приводу чого вона неодноразово робила їй зауваження. 9 березня 2015 року, приблизно о 14.00 години, ОСОБА_7 , в черговий раз, за її присутності, викинула сміття в яму, на її зауваження, показала їй непристойний жест. Вона попередила ОСОБА_8 , що сміття поверне до її подвір`я, взяла вдома лопату та почала вигрібати сміття, на що ОСОБА_7 підбігла до неї, вихватила в неї з рук лопату і правою рукою нанесла їй два удари в область лівого ока та в район голови зліва, після чого підбіг її чоловік, розтягнув їх та забрав у ОСОБА_9 лопату.

Допитана під час судового розгляду в якості свідка ОСОБА_10 надала суду показання, відповідно до яких, її сусідка ОСОБА_7 , вчиняє сварки з сусідами. Так, на початку березня 2015 року, вона, перебуваючи в дворі свого будинку, почула шум, виглянула на вулицю і побачила, що ОСОБА_11 зробила зауваження ОСОБА_12 , яка викинула сміття з свого двору на проїжджу частину дороги, на що ОСОБА_7 висловилась на адресу ОСОБА_13 грубою нецензурною лайкою, почалась сварка. Потім ОСОБА_7 почала махати руками і нанесла ОСОБА_14 удар правою рукою в ліву частину голови, де у неї виник синець, після чого чоловік ОСОБА_13 припинив сварку та бійку.

Допитаний під час судового розгляду в якості свідка ОСОБА_15 надав суду показання, відповідно до яких 09 березня 2015 року, після обід, він був біля подвір`я, де проживає разом з дружиною. Його дружина ОСОБА_5 вийшла на вулицю і побачила як сусідка ОСОБА_7 викидає сміття в яму біля їх будинку, тому зробила останній зауваження, на що ОСОБА_7 показала їй непристойний жест. Після чого дружина сказала, що поверне сміття до подвір`я ОСОБА_9 , взяла лопату, підійшла до ями і почала лопатою вигрібати сміття. Він подивився в інший бік, а коли повернув голову, то побачив, що ОСОБА_7 тримає в руках їх лопату, нанесла 1 удар держаком лопати його дружині по голові, тож підбіг і силоміць відібрав лопату у ОСОБА_16 .. До конфлікту тілесних ушкоджень у дружини не було.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з кримінального провадження №0000440 від 10 березня 2015 року (а.с.1); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 березня 2015 року, прийнятого від ОСОБА_5 (а.с.2); протоколом проведення слідчого експерименту від 03 червня 2015 року (а.с.13-15); висновком експерта №42 від 10 березня 2015 року (а.с.19-20), згідно якого ОСОБА_5 , при обставинах викладених в обвинувальному акті, отримала тілесні ушкодження, які по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 10 липня 2015 року (а.с.28); повідомленням про підозру від 16 липня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про те, що вона підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (а.с.29-30).

Суд критично відноситься до показань обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що тілесних ушкоджень потерпілій вона не спричиняла, оскільки показання ОСОБА_3 в цій частині спростовуються показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_10 , а також дослідженими матеріалами кримінального провадження, зокрема висновком експерта, а тому суд розцінює вищевказані показання обвинуваченої як намагання пом`якшити відповідальність за скоєне нею кримінальне правопорушення.

Суд також критично відноситься до показань свідка ОСОБА_15 , в частині нанесення удару держаком лопати обвинуваченою потерпілій, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_10 та висновком судово-медичної експертизи.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 доведеною, а її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як злочин невеликої тяжкості, особу ОСОБА_3 , що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без її ізоляції від суспільства, застосувавши до останньої покарання у виді штрафу, що на думку суду, за наведених обставин справи та з урахуванням особи обвинуваченої, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченої.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 1000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, суд вважає за необхідне залишити без розгляду, оскільки потерпілою не надано суду доказів розміру заподіяної матеріальної шкоди та не обґрунтовано заподіяння моральної шкоди, роз`яснивши потерпілій право звернутися з позовними вимогами, про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення 1000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженою ОСОБА_3 в той-же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1