Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року по кримінальному провадженню за №0000237 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ Рівненської області, де проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого: 21.05.2014 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.; 12.05.2015 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.309, ст.75 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, обвинуваченого за ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.317 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України до цього покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 травня 2015 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 25 червня 2015 року. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою.
Також судом постановлено стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 1987 грн. 80 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
_______________________________________________________________________________________________

№ 11кп/787/494/ 2015 р. Головуюча в суді 1-ї інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК Доповідач ОСОБА_1 .
Судом вирішено питання стосовно речових доказів по справі.

ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що він 14 травня 2015 року, маючи умисел на надання приміщення з метою створення сприятливих умов для незаконного виготовлення і вживання наркотичних засобів, надав приміщення квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де вони спільно, за допомогою електроплити, посуду, попередньо придбаних таблеток «Солпадеїн», виготовили наркотичну речовину, яка згідно висновку експерта №349 від 26.05.2015 року є дезоморфіном (в залишковій кількості), яку вказані особи самостійно вжили ін`єкційним шляхом.

Крім цього, 14 травня 2015 року ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 , умисно незаконно без мети збуту всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», а також Порядком провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, зберігав, з метою особистого вжитку, одноразовий медичний шприц ємкістю 2,5 мл, частково наповнений речовиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №344 від 22.05.2015 року містить у своєму складі наркотичний засіб дезоморфін масою 0,0139 г, який віднесений до списку 1 таблиці І та являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Даний наркотичний засіб ОСОБА_5 цього ж дня виготовив спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і зберігав на полиці комп`ютерного столу в своїй кімнаті для подальшого власного споживання до 12 год. 30 хв. 14 травня 2015 року, коли вказана речовина була виявлена та вилучена працівниками міліції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити призначене йому покарання з позбавлення волі на обмеження волі, застосувавши ст.69 КК України. В обгрунтування цього зазначив, що у нього важкохворий батько, який переніс операцію та потребує його допомоги. Крім того, у нього є малолітня дитина, яка потребує батьківської уваги. При цьому апелянт вказав, що свою вину у вчиненому він визнає, щиро розкаюється, а також не перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Вказані обставини вважає такими, що дозволяють апеляційному суду ухвалити рішення про призначення більш м?якого виду покарання обмеження волі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, які за згодою всіх учасників провадження, у тому числі й ОСОБА_5 досліджувались в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ст.50 цього Кодексу визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами

З оскаржуваного вироку вбачається, що при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимого закону та, врахувавши особу обвинуваченого і пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, призначив ОСОБА_11 мінімальне покарання, передбачене санкціями кримінального закону за вчинення цих злочинів.

Як передбачено ст.69 КК та відповідно до роз`яснень, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
При призначенні покарання судом першої інстанції також враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 12 травня 2015 року був засуджений Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст.75 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Виходячи із заначеного та враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив вказані злочини в період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому колегія суддів приходить до висновку, що обставини, на які вказує апелянт, не знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та є недостатніми для застосування ст.69 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками апеляційного розгляду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно.Суддя-доповідач ОСОБА_1