Справа № 396/1893/15-к
Провадження № 1-кп/396/161/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рівне Ново українського району Кіровоградської області, не працюючого, освіта неповна-середня, не одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, інвалідом не являється, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 04.11.2014 року Новоукраїнським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, судимість у встановленому законом порядку не знята та непогашена;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , -
Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2014 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. Після набрання вироком законної сили, ОСОБА_3 , письмово було попереджено про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання. 19.12.2014 року Добровеличківським МВ КВІ УДПтС в області ОСОБА_3 було направлено для відбування покарання до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Відповідно до розпорядження № 226 від 22.12.2014 року, ОСОБА_3 прийнято на відпрацювання громадських робіт. Згідно довідки № 4177 від 25.12.2014 року ОСОБА_3 з`явився до Рівнянської сільської ради на відпрацювання громадських робіт, але згідно табелів відпрацював лише 90 із 150 годин.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , приблизно о 22-00 годині вечора приблизно в період з 24.03.2015 року по 25.03.2015 року, приїхав на велосипеді на подвір`я будинку свого знайомого ОСОБА_5 в гості, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Погостювавши у ОСОБА_5 , він вийшовши з будинку та побачив, що в сараї, який розташований на подвір`ї, наявні каністри з пальним. Реалізовуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, будучи раніше судимим за вчинення корисливого правопорушення, маючи не зняту та непогашену судимість, з корисливих мотивів та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, він зайшов до сараю та викрав п`ять пластикових каністр із дизельним паливом. З місця вчинення правопорушення зник, викрадене дизельне паливо продав та коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 2494 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він повністю визнає свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки, дійсно йому було відомо про необхідність відпрацювання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, однак, він відпрацював не в повному обсязі лише 90 год. із призначених 150 та в призначені часи роботи не з`являвся.
В частині пред`явленого обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, винним себе не визнав та пояснив, що дійсно в кінці березня 2015 року приблизно о 22-00 год. вечора він приїхав на велосипеді на подвір`я свого знайомого ОСОБА_5 в гості за адресою АДРЕСА_2 . Вони випили каву, побалакали. Вийшовши з будинку, він побачив недобудоване приміщення без вікон та дверей. З-над двору, біля входу цього приміщення він побачив п`ять каністр з паливом. ОСОБА_5 , провівши його до дверей будинку, залишився в хаті. Вирішивши вкрасти ці каністри з пальним, він підкотив свій велосипед, погрузив ці каністри на нього та залишив подвір`я знайомого. Каністри привіз додому, вигрузив в гараж. Згодом ці каністри з паливом він продав ОСОБА_7 за суму, яку не пам`ятає, а грішми розпорядився на власний розсуд.
Вважав, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки на подвір`я свого знайомого він прийшов без мети вкрасти майно, умисел на крадіжку виник вже після того, як він погостював, а приміщення, з якого він викрав каністри було без вікон та дверей, каністри було видно з-над двору, а тому він безперешкодно їх вкрав.
Щиро розкаявся у вчиненні крадіжки та ухиленні від відпрацювання призначеного покарання та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_3 має дружні стосунки, останній заходив в гості, вони спілкувались. В середині березня 2015 року він придбав каністри з дизельним паливом, які поставив в недобудоване приміщення, біля входу. Каністри було видно з-над двору та його подвір`я в нічний час добре освітлювалось. Приблизно в кінці березня 2015 року, точно дати не пам`ятає, ввечері до нього в гості приїхав ОСОБА_3 . Залишивши свій велосипед на подвір`ї, він разом з гостем зайшли до будинку, пили каву, спілкувались. Приблизно о 22-00 год. він провів ОСОБА_3 до дверей свого будинку та пішов дивитись телевізор. Наступного дня вранці він виявив відсутність каністр з паливом. Подзвонив до ОСОБА_3 та попросив його їх повернути. Останній відмовив та зазначив, що не знає куди поділось його майно. Він звернувся до міліції, останні виявили злочинця, ним був ОСОБА_3 . Останній шкоду йому відшкодував, матеріальних претензій до нього він не має. Цивільний позов ним не заявлявся.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працює в кримінально-виконавчій інспекції та ОСОБА_3 знає з моменту надходження на виконання вироку суду, яким йому було призначене покарання у виді 150 годин громадських робіт. ОСОБА_3 у встановленому законом порядку було ознайомлено з необхідністю виконання вироку суду. Оформлені всі необхідні документи, та засудженого було направлено для виконання робіт до Рівнянської сільської ради. Він відпрацював 90 годин громадських робіт, однак, решту відпрацьовувати відмовлявся. Відповідно до табеля на роботу не з`являвся. На неодноразові роз`яснення та попередження не реагував, в зв`язку з чим інспекція вимушена була звернутись з відповідним поданням.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що до інспекції надійшов вирок відносно ОСОБА_3 , яким останньому було призначене покарання у виді 150 годин громадських робіт. Засудженому у встановленому законом порядку були роз`яснені права, обов`язки та умови виконання призначеного покарання. Направлено до Рівненської сільської ради для відпрацювання робіт. Однак, згодом було виявлено, що ОСОБА_3 не в повному обсязі відпрацював, ухиляється від явки для роботи. Останньому роз`яснювались наслідки такого ухилення, але роботи до кінця відпрацьовані не були, в зв`язку з чим було вирішено звернутись з відповідним поданням.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він працював заступником сільського голови та був призначений відповідальною особою за відпрацюванням особами громадських робіт у встановленому законом порядку. Для контролю обліку годин, які відпрацьовувались особами велась сувора звітність, все заносилось до відповідних табелів. ОСОБА_3 відпрацював 20 годин громадських робіт, однак, в подальшому на відпрацювання не з`являвся. На неодноразові роз`яснення та попередження щодо необхідності відпрацювань, останній, не реагував.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він наглядно знайомий з ОСОБА_3 , оскільки в один період, приблизно в кінці 2014 року, відпрацьовували громадські роботи в Рівнянській сільській раді. Відповідальною особою за відпрацювання робіт був ОСОБА_10 . За час відпрацювання призначених йому 100 годин громадських робіт, ОСОБА_3 він бачив 2 рази. Працювали з 08-00 год до 12-00 год. Він відпрацьовував свої години роботи та його не цікавила як відпрацьовують інші особи, зокрема, ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 доводиться їй колишнім чоловіком. Вони проживали разом 11 років, мають трьох дітей. В зв`язку зі сварками були періоди коли вона з дітьми вимушена була залишати їх місце проживання. Восени 2015 року, точної дати не пам`ятає, вона зайшла до літньої кухні їх домоволодіння та побачила там перчатки, які були в солярці. Запитавши чому вони в солярці та де він її взяв, ОСОБА_3 нічого не пояснив. Наступного дня її викликали до міліції. Каністр та солярки вона не бачила, однак, в той період він ходив в обновках, пояснюючи їй, що здійснив покупки на гроші, які йому передала сестра. Крім того, їй було відомо, що ОСОБА_3 був засуджений до громадських робіт за крадіжку, однак, було таке, що він ухилявся від відпрацювань.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що наприкінці березня 2015 року він купив у свого наглядно знайомого ОСОБА_3 солярку в каністрах. Останній йому подзвонив, та запропонував купити солярку, на що він погодився. Придбав солярку по 12 грн. за 1 літр. ОСОБА_3 йому пояснив, що солярка не крадена, в зв`язку з чим він погодився. Каністри, в яких була солярка працівники міліції в нього вилучили.
В судовому засіданні також дослідженні протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, а саме:
-витяг з кримінального провадження № 0000234, відповідно до якого ОСОБА_3 було повідомлено про підозру за вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 185 КК України (а.с.32 т. 1);
-подання інспектора Добровеличківського міжрайонного відділу (Новоукраїнський районний підрозділ) КВІ УПС в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 25.03.2015 року № 8/18, відповідно до якого матеріали стосовно засудженого ОСОБА_3 було вирішено направити для притягнення його кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт (а.с.34-36 т. 1);
-протокол огляду документів від 08.04.2015 року, відповідно до якого було оглянуто особову справу відносно ОСОБА_3 (а.с. 37-40 т. 1);
-копія супровідного листа Новоукраїнського районного суду № 4698, відповідно до якого копію вироку суду від 04.11.2014 року відносно ОСОБА_3 було направлено до Новоукраїнського РП Добровеличківського МРВ КВІ на виконання (а.с.15 т.2);
-копія розписки від 04.11.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_3 особисто було повідомлено, щи вироком суду йому було призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт (а.с. 16 т. 2)
-копія розпорядження суду про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с. 17 т. 2);
-копія вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт (а.с. 18-19 т.2);
-копії підписки та розписки від 19.12.2014 року, відповідно до яких ОСОБА_3 були роз`яснені його права, обов`язки щодо виконання вироку (а.с.20 т.2);
-копія пояснень ОСОБА_3 від 19.12.2014 року щодо причин вчасної неявки до КВІ для постановки на облік (а.с. 24 т. 2);
-копія довідки про проведення профілактично бесіди із засудженим від 19.12.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_3 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання (а.с.25 т. 2);
-копія направлення від 19.12.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було направлено до Рівнянської сільської ради для відбування призначеного покарання та попереджено про наслідки ухилення (а.с. 26 т.2);
-копія постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 19.12.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_3 було ознайомлено про обов`язок явки для реєстрації до інспекції (а.с. 27 т. 2);
-пояснення ОСОБА_3 від 19.12.2014 року, відповідно до яких останній зобов`ячався відпрацювати громадській роботи в повному обсязі (а.с. 30 т. 2);
-копія підтвердження від 22.12.2014 року, довідки від 22.12.2014 року, наказу від 22.12.2014 року, відповідно до яких ОСОБА_3 прибув до Рівнянської сільської ради та відбування громадських робіт розпочато 22.12.2014 року (а.с. 31-33 т. 2);
-копія графіку виходу на роботу в грудні 2014 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 від 22.12.2014 року, відповідно до якого засудженому встановлений графік відпрацювань громадських робіт (а.с.34 т. 2);
-копія акту перевірки виконання вироку суду щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 30.12.2014 року, відповідно до якого було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 на момент перевірки був відсутній на об`єкті (а.с. 35 т. 2);
-копія табелю виходу на роботу в грудні 2014 року ОСОБА_3 , відповідно до якого з призначеної за графіком 4 годин 30.12.2014 р. та 4 годин 31.12.2014 р., фактично ОСОБА_3 не відпрацьовано жодної години (а.с. 36 т. 2);
-копія графіку виходу на роботу в січні 2015 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 від 06.01.2015 року, відповідно до якого засудженому встановлений графік відпрацювань громадських робіт (а.с.37-38 т. 2);
-копія акту перевірки виконання вироку суду щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 09.01.2015 року, відповідно до якого було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 на момент перевірки був відсутній на об`єкті (а.с. 39 т. 2);
-копії попереджень від 26.01.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було попереджено про наслідки порушення порядку та умов відбування покарання (а.с.40 т. 2);
-копія довідки про проведення бесіди профілактичного характеру із засудженим до громадських робіт від 26.01.2015 року, відповідно до яких ОСОБА_3 був попережений про наслідки порушення порядку відбування покарання (а.с. 44 т. 2);
-копія табелю виходу на роботу в січні 2015 року ОСОБА_3 , відповідно до якого з призначеної за графіком 4 годин - 12.01.2015 р., 13.01.2015 р., 20.01.2015 р.. 21.01.2015 р., 22.01.2015 р., 23.01.2015 р., фактично ОСОБА_3 не відпрацьовано жодної години (а.с. 45 т. 2);
-копія графіку виходу на роботу в лютому 2015 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 від 30.01.2015 року, відповідно до якого засудженому встановлений графік відпрацювань громадських робіт (а.с.46 т. 2);
-копія акту перевірки виконання вироку суду щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 02.02.2015 року, відповідно до якого було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 на момент перевірки був відсутній на об`єкті (а.с. 47 т. 2);
-копія табелю виходу на роботу в лютому 2015 року ОСОБА_3 , відповідно до якого з призначеної за графіком 4 годин 04.02.2015 р., 05.02.2015 р., 10.02.2015 р., 12.02.2015 р., 16.02.2015, фактично ОСОБА_3 не відпрацьовано жодної години (а.с. 48 т. 2);
-копія графіку виходу на роботу в лютому 2015 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 від 19.02.2015 року, відповідно до якого засудженому встановлений графік відпрацювань громадських робіт (а.с.49 т. 2);
-копія акту перевірки виконання вироку суду щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 23.02.2015 року, відповідно до якого було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 на момент перевірки був відсутній на об`єкті (а.с. 50 т. 2);
-копія табелю виходу на роботу в лютому 2015 року ОСОБА_3 , відповідно до якого з призначеної за графіком 4 годин з 23.02.2015-27.02.2015, фактично ОСОБА_3 не відпрацьовано жодної години (а.с. 51 т. 2);
-копія графіку виходу на роботу в березні 2015 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 від 19.02.2015 року, відповідно до якого засудженому встановлений графік відпрацювань громадських робіт (а.с. 52 т. 2);
-копія акту перевірки виконання вироку суду щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 13.03.2015 року, відповідно до якого було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 на момент перевірки був відсутній на об`єкті (а.с. 53 т. 2);
-копія табелю виходу на роботу в березні 2015 року ОСОБА_3 , відповідно до якого з призначеної за графіком 4 годин з 02.03.2015-06.03.2015 р., та з 10.03.2015-13.03.2015 р., фактично ОСОБА_3 не відпрацьовано жодної години (а.с. 54 т. 2);
-протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.04.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив про таємне викрадення з його домоволодіння по АДРЕСА_2 100 літрів дизельного пального (а.с. 41 т. 1);
-заяви ОСОБА_5 від 20.04.2015 року, відповідно до яких останній відмовився від пред`явлення цивільного позову та прийняв на зберігання п`ять порожніх пластикових каністр, ємністю 20 літрів кожна (а.с.42-43 т.1);
-висновок експерта № 101 від 08.04.2015 року, відповідно до якого ринкова (середня) вартість одного літра дизельного палива станом на 25.03.2015 року складає 21,94 грн. (а.с.44-49 т. 1);
-ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.04.20015 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 50-51 т. 1);
-протокол огляду місця події від 02.04.2015 року з фототаблицями, відповідно до якого було проведено огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.72- т. 2);
-копія квитанції від 19.03.2015 року, відповідно до якої придбано дизпаливо на суму 2245,43 грн. (а.с.75 т. 2);
-протокол огляду місця події від 03.04.2015 року з фототаблицями, відповідно до якого було проведено огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено п`ять пластикових каністр (а.с.76-78 т. 2).
Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши всі обставини кримінальних правопорушень в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Досліджені в ході розгляду справи письмові матеріали кримінального провадження, суд вважає належними та допустимими доказами та не приймає до уваги посилання сторони захисту щодо фальсифікації табелів та графіків відпрацювання, що свідчить про відсутність наявності складу злочину, зокрема, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про фальсифікацію зазначених документів або доказів неправомірних дій посадових осіб, під час їх складення стороною захисту в ході розгляду справи суду надано не було.
Суд приходить до висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, - в ухиленні від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме громадських робіт та кваліфікує такі дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України.
В частині пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України суд приходить до наступного.
У пред`явленій обвинуваченому ОСОБА_3 підозрі зазначена кваліфікуюча ознака крадіжки проникнення у сховище, проте в абз. 7,8 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 зазначено, що під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища). Тобто необхідними умовами визнання місця чи території іншим сховищем є не лише обладнання їх огорожею або іншими засобами, які обмежують доступ сторонніх осіб, але й функціональне призначення такого місця чи території саме для зберігання матеріальних цінностей і наявність необхідних для цього конструктивних ознак. Наявність відповідної огорожі сама по собі не є достатньою підставою для визнання подвір`я іншим сховищем, оскільки огорожа встановлює лише видимі межі території та запобігає вільному доступу на цю територію сторонніх осіб, тварин тощо. За наявності на такій території будинку, приміщень і споруд спеціально призначених для зберігання матеріальних цінностей, підстави визнання сховищем ще і огородженої території подвір`я відсутні. Викладені вище висновки узгоджуються з висновками викладеними в ухвалі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2014 року по справі №5-2316кМ14.

Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , а також із відомостей, які є в досліджених доказах, подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 немає спеціальної охорони, сигналізації, тощо. Приміщення, де знаходилось пальне було недобудованим, були відсутні вікна та двері. Каністри з дизпаливом було добре видно з-над двору, яке у вечірній час добре освітлювалось.

Враховуючи наведене, суд, вважає, що територія подвір`я будинку та недобудоване приміщення, в якому знаходились каністри з пальним, - не належить до сховища, а тому кваліфікація злочину не правильна.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України не доведено, належних та допустимих доказів, які б підтверджували таку кваліфікуючу ознаку, як проникнення у сховище, стороною обвинувачення суду надано не було, а тому дії останнього кваліфіковано не правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше сховище.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_3 підлягають перекваліфікації на ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення невеликої та середньої тяжкості.
За місцем проживання ОСОБА_3 , характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, схильний до вчинення насильства в сім`ї, що підтверджується відповідною характеристикою від 19.04.2015 року за № 163, виданою Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 174).
Відповідно до довідки Новоукраїнської ЦРЛ за № 85 від 26.03.2015 року, ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався; згідно із довідкою Новоукраїнської ЦРЛ за № 76 від 26.03.2015 року ОСОБА_3 , на «Д» обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався (а.с.170-171).
Раніше неодноразово судимий, останній раз, 04.11.2014 року Новоукраїнським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, з яких відпрацьовано лише 90 годин, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, що підтверджується вироком суду, який набрав законної сили та вимогою про судимість від 26.03.2015 року за №39/1260 (а.с.160, 166-169 т. 1).
Обставино, що пом"якшує покарання згідно із ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, який не працює, характеризується негативно, суд з врахуванням всього вищевикладеного приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізолювання особи від суспільства та вважає за необхідне призначити покарання у відповідності до ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань, згідно вироку Новоукраїнського районного суду від 04.11.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 було засуджено до 150 годин громадських робіт, з яких було відпрацьовано 90 днів та із застосуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи із співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, приєднати не відбуту міру покарання у вигляді 8 днів позбавлення волі, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, якого суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння обвинуваченим нових правопорушень.
Зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення за ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2015 року, з 11-00 год. 17.04.2015 року.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 370, 374КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 389 КК України - два роки обмеження волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України два роки шість місяців позбавлення волі.
Застосувати ч. 1 ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів, визначивши покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом переведення менш суворого виду покарання, призначеного попереднім вироком, в більш суворий, повністю приєднати до призначеного даним вироком покарання, не відбуту частину покарання, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2014 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців вісім днів.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 11-00 год. 17.04.2015 р.
Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили, - у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.
Речові докази:
особову справа № 18/2014 на ОСОБА_3 , яка перебуває на зберіганні в прокуратурі Новоукраїнського району Кіровоградської області, повернути до Добровеличківського МВ КВІ УДПтС в області;
п`ять пластикових каністр, ємністю 20 літрів кожна, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: ОСОБА_1