Гайсинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-116/2009 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2009 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді В.М. Ковчежнюка

при секретарі С.В.Селіщевій

з участю прокурорів В.В. Андрійчука, Л.М. Романової,

ОСОБА_1

та адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Гайсина розглянувши кримінальну справу про обвинувачення

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Кіблич Гайсинського району, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, неодруженої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимої, - в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

Встановив:

23.12.2008 р. приблизно о 17 год. в належному ОСОБА_6 будинку по вул.Шкільній-4 с.Кіблич Гайсинського району колишній співмешканець її дочки ОСОБА_4 ОСОБА_7, перебуваючи в неї з її згоди в зв'язку з відвідуванням сина в її присутності по телефону домовлявся про зустріч зі своєю знайомою ОСОБА_2, ОСОБА_4 це не сподобалось і вона попросила його їхати додому, він продовжував говорити по телефону, після чого заявив про відсутність грошей, вона позичила йому їх в сусідки, а її матір ОСОБА_6 зробила зауваження з приводу його телефонної розмови з ОСОБА_2 та попросила їхати додому, у відповідь він протизаконно вилаяв її, ОСОБА_6 і Т.Д. знову просили його покинути будинок, він знову протизаконно лаяв їх, розкидав речі, збив плафон з люстри, розбив скло в дверях, штовхнув ОСОБА_6 в груди та розірвав її футболку, чим підсилив наявні негативні емоції його ж попереднього систематичного психологічного та фізичного знущання над ОСОБА_4, що раптово викликало в останньої стан сильного душевного хвилювання, - виражену емоційну напругу, - яка значно обмежила її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, під впливом якої вона схопленим на столі кухонним ножем умисно вдарила ОСОБА_7 в область серця і протиправно заподіяла йому смерть.

Вину визнала повністю, щиро каялася і пояснила, що з ОСОБА_7 деякий час співмешкала при добрих взаєминах, потім викликане ревнощами до її минулих звязків з чоловіками систематичне з його боку щодо неї психологічне та фізичне насильство спричинило їх розлучення, під час рідких зустрічей впродовж її вагітності та після народження сина ОСОБА_7 також бив її, ображав та принижував, але з огляду на його жорстокий характер в міліцію заявляти боялася; 23.12.2008 р. вона дозволила йому відвідати сина, приблизно о 17 год. з їх домашнього телефону він в її присутності домовлявся про зустріч зі своєю знайомою ОСОБА_2, в зв'язку з чим вона попросила його їхати додому, він не реагував, потім заявив про відсутність грошей, вона йому їх позичила в сусідки, її мама також зауважила йому за телефонні розмови з ОСОБА_2 і попросила їхати додому, він її вилаяв, вона та її мама знову попросили їхати додому, що його розсердило, він лаяв їх, розкидав речі, штовхнув маму в груди і розірвав на ній футболку, що миттєво викликало в неї нестерпний душевний біль і вона, не тямлячи себе, вдарила його схопленим кухонним ножем в груди; вимоги про відшкодування матеріальних на 12735 грн. збитків визнала повністю, а моральних на 350000 грн. частково в сумі 175000 грн.

Крім визнання вини винуватість підсудної в скоєнні злочину підтверджується ще й такими доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 вимагала стягнути з підсудної 12735 грн. матеріальних збитків, завданих їй витратами на поховання вбитого сина, та 350000 грн. моральних збитків на відшкодування заподіяних злочином моральних страждань, - безкінечних невимовних душевних мук від втрати єдиного сина.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що колишній співмешканець її дочки ОСОБА_7 деякий час їх спільного проживання ставився до неї добре, але потім дочка припинила з ним стосунки через його систематичне щодо неї психологічне та фізичне насильство на ґрунті його ревнощів до її минулих звязків з чоловіками, під час рідких їх згодом зустрічей впродовж її вагітності та після народження сина він також бив, ображав та принижував її дочку, але через його жорстокий характер заявляти в міліцію боялися; 23.12.2008 р. ОСОБА_7 з дозволу дочки приїхав відвідати сина, був з ним весь день, приблизно о 17 год. по їх домашньому телефону домовлявся з якоюсь ОСОБА_8 про зустріч, ОСОБА_4 його попросила їхати додому, він її не слухав, заявив про відсутність грошей, та їх йому позичила в сусідки; вона, ОСОБА_6, зробила йому зауваження з приводу телефонних розмов з ОСОБА_8, він її за це вилаяв, вони з дочкою почали його просити їхати додому, він розсердився, вилаяв їх, порозкидав речі, збив плафон з люстри, побив скло в дверях, штовхнув її , ОСОБА_6, в груди, розірвав на ній футболку, після чого вона почула крик і побачила як ОСОБА_4 замахнулася на ОСОБА_7, він вдарив ОСОБА_4 і її, сам впав, вона розстебнула на ньому сорочку, побачила рану на грудях, від якої він помер.

Свідок ОСОБА_9, - брат підсудної, - підтвердив, що 23.12.2008 р. між 17 та 18 год. почув крик та, зайшовши до кімнати, побачив, як ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_4 по потилиці, зігнувся і впав на підлогу, сестра викликала швидку допомогу і плакала над ним, казала, що не хотіла його вбивати, в кімнаті речі були розкидані, в дверях вибите скло; особисто він знає, що раніше ОСОБА_7 нерідко ображав, принижував і бив його сестру.

Свідок ОСОБА_10, колишній співмешканець ОСОБА_6, дав показання про те, що з ОСОБА_4 в нейтральних стосунках, кілька разів під час випадкових їх зустрічей вона жалілася йому про застосування щодо неї ОСОБА_7 насильства.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, медичні працівники, - пояснили, що бачили у вагітної ОСОБА_4 на руках та обличчі синці, з її слів та поведінки вони зрозуміли про погані взаємини з ОСОБА_7

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, - працівники міліції, - підтвердили факт усного звернення до них ОСОБА_6 з приводу протиправної поведінки ОСОБА_7 щодо її дочки.

Свідок ОСОБА_15 заявила, що бачила як ОСОБА_7 бив вагітну ОСОБА_4, а свідок ОСОБА_16 сусідка ОСОБА_4 підтвердила систематичну з боку ОСОБА_7 агресію щодо ОСОБА_4 під час їх спільного проживання.

Свідок ОСОБА_17 лікар швидкої медичної допомоги дав показання про те, що 23.12.2008 р. ввечері в будинку ОСОБА_4 у с.Кіблич констатував смерть ОСОБА_7, над яким побивалася ОСОБА_4 і просила його врятувати.

З протоколу огляду місця події (а.с.а.с.4,5,6) видно, що 23.12.2008 р. в період з 19 год. 30 хв. до 21 год. 45 хв. в належному ОСОБА_6 будинку по вул.Шкільна-4 с.Кіблич виявлено труп ОСОБА_7 з раною в області серця, з місця події вилучено кухонний ніж з коричневою ручкою, зелену жіночу розірвану футболку.

Протоколом огляду трупа ОСОБА_7 (а.с.а.с20,21) доведено наявність на тілі останнього колото-різаної рани на грудній клітці розміром 1,5 см. х 3 см., під час огляду вилучено штани, шкарпетки та сорочку покійного.

Висновком експерта № 225 (а.с.а.с.75-79) підтверджено, що смерть ОСОБА_7 настала 23.12.2008 р. внаслідок проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням серцевої сорочки, супроводжуваного крововтратою і тампонадою серця кровю.

Висновком експерта № 495 (а.с.87) доведено наявність 24.12.2009 р. больових відчуттів на грудній клітці ОСОБА_6

З висновку експерта № 4 (а.с.а.с.90-95) видно, що кров на лезі вилученого з місця події кухонного ножа може походити від ОСОБА_7

Протокольно оглянуто (а.с.а.с.96-97), а постановою (а.с.98) приєднано до справи речовими доказами розірвану футболку жіночу зеленого кольору, кухонний ніж з коричневою ручкою, чорні спортивні штани , різнокольорові шкарпетки, сорочку чоловічу (а.с.98), які також оглянуто в судовому засіданні з участю експерта.

Висновки психолого-психіатричних експертиз (а.с.а.с100-104, 248-249), пояснені та уточнені в судовому засіданні експертом ОСОБА_18, підтверджують, що в момент скоєння злочину ОСОБА_4 хоча й була осудна, але внаслідок сильного душевного хвилювання в формі вираженої емоційної напруги значно втратила здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ст.116 КК України як умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілого.

Позиція потерпілої ОСОБА_8 та державного обвинувача про відсутність у ОСОБА_4 стану сильного душевного хвилювання спростовується сукупністю наведених вище узгоджених між собою достовірних доказів, а тому до уваги судом не береться.

В цьому зв'язку суд визнає недостовірними показання потерпілої ОСОБА_8, свідків ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_4 раніше вчиняла ножем замах на ОСОБА_7, оскільки вони свідками цього не були, чули про це лише від покійного, обєктивних доказів про таке немає, а підсудна його заперечує.

Позитивні загальнолюдські характеристики ОСОБА_7, яких ніхто не оспорює, висновків суду також не спростовують, оскільки його викликана надмірними неконтрольованими ревнощами агресія спрямована була тільки на ОСОБА_4

Враховуючи визнання підсудною цивільного позову, доведеність його матеріалами справи (а.с.а.с.254-268) та поясненнями потерпілої про наявність у неї безкінечних невимовних душевних мук від втрати єдиного сина, з урахуванням засад розумності та справедливості ( ст. 23 ч.3 ЦК України), суд визнає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 12735 грн. матеріальної шкоди (ст.1167 ЦК України) та 175000 грн. моральної шкоди (ст.1167 ЦК України).

Обираючи ОСОБА_4 покарання, суд, за відсутності обтяжуючих, помякшуючими його обставинами враховує відсутність судимості, щире каяття й правдиві показання, молодий вік, позитивні характеристики, наявність на утриманні малолітнього спільного з покійним ОСОБА_7 сина, середню тяжкість скоєного стосовно ст.12 КК України.

Але суд приймає до уваги також і позицію потерпілої ОСОБА_8, яка вимагала суворої кари вбивці єдиного сина.

За таких обставин суд визнає, що виправити підсудну і запобігти скоєнню нею нових злочинів можливо лише за умови призначення їй покарання у виді реального позбавлення волі, від якого вона підлягає звільненню на підставі ст.1 п. «в» Закону «Про амністію» № 660-VI від 12 грудня 2008 р. як жінка, яка до дня набрання ним чинності 26.12.2008 р. скоїла середньої тяжкості злочин і має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.44).

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323-335 КПК України, -

Присудив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ст.116 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» № 660-VI від 12.12.2008 р. ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років звільнити.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази:

- футболку жіночу зеленого кольору, кухонний ніж з ручкою коричневого кольору знищити,

- спортивні штани чорного кольору, різнокольорові шкарпетки і сорочку чоловічу сірого кольору повернути ОСОБА_8

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 12735 грн. матеріальної та 175000 грн. моральної шкоди, разом - 187735 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення.

Суддя: