1-кп/357/950/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури м.Біла Церква Київської області ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого- адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 28.09.2015 року від прокурора прокуратури м.Біла Церква Київської області у кримінальному провадженні №0003226 від 08.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка, Васильківського району, Київської області,

українця, гр. України, освіта середня - спеціальна, одруженого, працюючого водієм ДМіА ТОВ

«Білоцерківський домобудівельний комбінат», зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер

№ НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
08.08.2015року близько 11 год. 50 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Леваневського від вул. Митрофанова в напрямку автодороги Київ-Одеса в м. Біла Церква Київської області та доїжджаючи до перехрестя вул. Леваневського - вул. Західний проїзд в м. Біла Церква, зупинив керований ним автомобіль та пропускав зустрічні транспортні засоби, після чого в порушення вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.1.2 Правил дорожнього руху України: «В Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п.10.1 Правил дорожнього руху України де зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», проявив бездіяльність, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, розпочав рух та виконуючи маневр повороту ліворуч в напрямку вул. Західний проїзд виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «Уірег» без д.н.з. під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався на зустрічній смузі руху в напрямку вул. Митрофанова.

В результаті ДТП водій мотоцикла «Уірег» без д.н.з. потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритих переломів обох кісток лівої голінки, ран на лівій голінці та на лівому стегні, відкритий перелом кісток носа, рана на носі, синці на повіках обох очей, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя. Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б) та 10.1 «Правил дорожнього руху України» знаходяться в причинному зв`язку з настанням наслідків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину і показав суду, що не побачив мотоцикліста за рухавшимся назустріч маршрутним мікроавтобусом, якому він надав перевагу в русі. Коли він розпочав виконувати поворот ліворуч, після крику свого онука, який перебував в автомобілі, почти зразу ж зупинився і почув удар в ліву передню частину автомобіля. В подальшому він спілкувався з потерпілим, допомагав матеріально, відшкодовував завдані його необережними діями матеріальні збитки.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 08.08.2015 року рухався на власному мотоциклі від Шинного заводу в напрямку до центра міста, за маршрутним мікроавтобусом, коли побачив,

що йому назустріч із-за мікроавтобуса виїхав автомобіль ВАЗ, водій якого не надав йому перевагу в русі, а тому сталось зіткнення, він отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких проходив тривалий курс лікування, на час розгляду справи обвинувачений відшкодував повністю завдані йому моральні збитки, з приводу відшкодування матеріальної шкоди буде звертатись до страхової компанії, а тому просить залишити цивільний позов без розгляду, не позбавляти обвинуваченого волі та прав керування, так як обвинувачений працює водієм.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, заслухавши обвинувальну промову прокурора, представника потерпілого, оглянувши та дослідивши письмові докази, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, сукупність доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд прийшов до висновку та вважає, що мало місце діяння, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 і яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена у повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, порушення ОСОБА_6 вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б) та 10.1 «Правил дорожнього руху України» знаходяться в причинному зв`язку з настанням наслідків, завданням потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується окрім його визнання також показаннями свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що їхала разом з своїм чоловіком ОСОБА_8 в автомобілі під час того, як сталась ДТП. Вона також не бачила мотоцикла під керуванням ОСОБА_4 , а тільки відчула удар в передню частину автомобіля, після чого вийшла з автомобіля та надавала допомогу потерпілому.

З відомостей, які викладені в протоколі огляду місця пригоди від 08.08.2015 року вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась за участю автомобіля «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 та мотоцикла «Уірег» без д.н.з. під керуванням водія ОСОБА_4 на відрізку шляху від вул. Митрофанова в напрямку автодороги Київ-Одеса в м. Біла Церква Київської області та доїжджаючи до перехрестя вул. Леваневського - вул. Західний проїзд в м. Біла Церква, огляд здійснювався в світлу пору доби, сухому асфальтованому дорожньому покритті, що також підтверджено в судовому засіданні ілюстрованою фототаблицею та схемою дорожньо-транспортної пригоди, протоколами огляду транспортних засобів.

Відповідно до відомостей, які викладені в додатку до протоколу огляду ОСОБА_6 на місці пригоди був тверезий, що встановлено приладом «Алкотест».

Згідно висновку судово-медичного експерта №361/Д від 22.09.2015 року при вивченні мед документації потерпілого ОСОБА_4 знайдені тілесні ушкодження у вигляді відкритих переломів обох кісток лівої голінки, ран на лівій голінці та на лівому стегні, відкритий перелом кісток носа, рана на носі, синці на повіках обох очей, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя.

Суд вважає зазначені докази належними та допустимими для доведення вини ОСОБА_6 , так як докази отримані у встановленому законом порядку та підтверджують існування фактів, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_6 раніше не судимий, вчинив вперше тяжкий злочин з необережності, одружений, офіційно працює водієм, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, на обліку в Білоцерківському психоневрологічному територіальному медичному об`єднанні не перебуває.

У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаюється, повністю відшкодував моральні збитки потерпілому наведені обставини суд вважає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи наведене, обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 йому слід призначити покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі без

позбавлення прав керування транспортними засобами, так як ОСОБА_6 раніше не піддавався адміністративним стягненням за порушення правил дорожнього руху, офіційно працює водієм, тобто заробіток обвинуваченого пов`язаний з можливістю керування транспортними засобами, робота є єдиним засобом для існування обвинуваченого та його родини, а також суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, покарання слід призначити з застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України.

З врахуванням позиції потерпілого та його представника суд вважає необхідним залишити цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 без розгляду, так як потерпілий не підтримує заявлених позовних вимог, про що подав письмове клопотання.

Речові докази у справі, мотоцикл «Уірег», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 слід залишити потерпілому, автомобіль ВАЗ-21063, - залишити власнику ОСОБА_6 ..

Cудові витрати в справі відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України на підставі якої призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення прав керування транспортними засобами.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 п. 2,3 КК України на засудженого ОСОБА_6 покласти обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покласти на Білоцерківський МРВ КВІ.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речовий доказ у справі, мотоцикл «Уірег», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 -залишити потерпілому, автомобіль ВАЗ-21063 залишити власнику ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1