Справа № 572/895/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючий суддя - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Сарненського району Рівненської обл., жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, не судимого;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Костянтинівка Сарненського району Рівненської обл.., жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не судимого,
обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
22 січня 2015 р. близько 14 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, шляхом демонтажу за допомогою трактора марки «ЮМЗ-6» та металевого ланцюга, із сінажної ями СГПП «МИР» неподалік с. Іванівка Сарненського району таємно викрали шість бетонних плит розмірами 6х2 м. вартістю по 450 грн., всього на суму 2700 грн.
З`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена.
Дії обох обвинувачених правильно кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вину у вчиненні кримінального правопорушення Шевня та ОСОБА_10 визнали частково. ОСОБА_8 в судовому розгляді дав показання, що в січні 2015 р. вранці він, прийшовши до ОСОБА_9 додому, побачив у нього на подвір`ї шість бетонних плит та попросив, щоб той трактором заволочив три плити йому на подвір`я для його впорядкування; ОСОБА_10 погодився та завіз йому три бетонні плити; він здогадався, що ОСОБА_10 взяв плити на сінажній ямі в СГПП «МИР»; цього ж дня вдень до нього додому прийшли працівники міліції та поцікавились, де він взяв бетонні плити і він все їм розповів, пізніше сплатив за три плити 300 грн.
ОСОБА_9 дав показання в судовому розгляді, що наприкінці січня 2015 р. він, йдучи на полювання, побачив біля сінажної ями закопані бетонні плити, а коли повернувся, вдень він своїм трактором «ЮМЗ» поїхав до сінажної ями СГПП «МИР» та перевіз по одній до свого господарства в с. Іванівка шість бетонних плит для впорядкування подвір`я, закінчив це близько другої години; на наступний день вранці до нього прийшов Шевня, та, побачивши плити, попросив йому завезти три плити, що він і зробив; працівники міліції та директор СГПП ОСОБА_11 прийшли до нього додому наступного дня і він признався, що плити взяв біля сінажної ями та погодився відразу сплатити кошти, сплатив пізніше 300 грн. за три плити.
Допитаний в судовому розгляді представник потерпілого юридичної особи СГПП «МИР», його директор ОСОБА_11 дав показання, що в січні 2015 р. під вечір його заступник ОСОБА_12 по телефону запитав, чи нікому не продавались бетонні плити із сінажної ями, яка була ними обладнана, він відповів, що ні і тоді той повідомив, що бачив біля сінажної ями трактор та двох чоловіків, впізнавши в них ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вони чіпляли до трактора бетонну плиту. Відразу в міліцію не повідомив, а наступного дня виявив викрадення шести бетонних плит із сінажної ями та, повідомивши міліцію, прийшли спочатку до ОСОБА_13 , а потім до ОСОБА_15 , які признались у викраденні плит та потім сплатили частково кошти в касу СГПП; в даний час шкода їм повністю відшкодована.
Свідок ОСОБА_12 підтвердив в судовому розгляді, що наприкінці січня 2015 р. біля обіднього часу він, проїжджаючи в напрямку лісового масиву, побачив в полі, де знаходиться сінажна яма СГПП «МИР», трактор, який є у селі Іванівка тільки у ОСОБА_13 та з ним він впізнав ОСОБА_14 , який працював в СГПП кочегаром і вони чіпляли до трактора одну з бетонних плит, які охороняють сінажну яму всередині від спаду землі; подумав, що плиту їм продали, а коли дізнався від директора ОСОБА_11 , що плити не продавались, зрозумів, що це викрадення; в міліцію повідомив ОСОБА_11 .
В ході огляду місця події 23.01.2015р. виявлено наявність однієї бетонної плити в сінажній ямі /а.с.6,7/
При огляді 23.01.2015 р. господарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 виявлено три бетонні плити, якими встелене подвір`я та на подвір`ї трактор і металевий ціп з металевим гачком /а.с. 9-12/.
В ході огляду 23.01.2015 р. господарства ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 виявлено дві бетонні плити біля підсобних приміщень та одну бетонну плиту за підсобним приміщенням /а.с. 16-18/.
Згідно акту прийому передачі майна основних засобів з СФГ «Пролісок» в СГПП «Мир» в розділі «споруди» значиться сінажна яма 1998 р. придбання та створення /а.с. 28,29/, вартість якої 8903.48 грн. /а.с.30/.
За висновком експертної оцінки вартість однієї бетонної плити становить 450 грн., а шести, відповідно, 2700 грн. /а.с. 45-49/.
В ході слідчого експерименту 21.02.2015 р. в присутності понятих свідок ОСОБА_12 розповів та показав, де, коли і при яких обставинах він бачив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та трактор ОСОБА_13 в полі поблизу сінажної ями СГПП «МИР» та ОСОБА_10 і Шевня чіпляли бетонну плиту до трактора /а.с. 38-41/, що узгоджується з його показаннями, частково з показаннями обвинувачених, показаннями представника потерпілого в судовому розгляді та іншими доказами, дослідженими судом.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_13 , що свідок ОСОБА_12 не міг їх бачити біля сінажної ями, оскільки з боку лісового масиву в сторону поля є горбиста місцевість, нічим не підтверджуються, а навпаки спростовуються, так як свідок ОСОБА_12 вказав, що він знаходився в такому положенні, що мав можливість все бачити. Крім того, в досудовому слідстві не проводилась перевірка на місці тим обставинам, на які вказує ОСОБА_16 . Також твердження захисника про сумнівність показань свідка ОСОБА_12 , є надуманими, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі і суд вважає їх належними і допустимими.
Таким чином, показання обох обвинувачених, що в їхніх діях відсутній попередній зговір групи осіб, спростований дослідженими судом доказами, а часткове визнання вини суд розцінює, як спосіб уникнення кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обом обвинувачений суд враховує, що вони вчинили злочин середньої тяжкості. Вони сприяли розкриттю злочину, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, шкода відшкодована, що пом`якшує обом покарання; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Представник потерпілого ОСОБА_11 просив суворо обвинувачених не карати.
Враховуючи вказані обставини, обставини справи, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_17 та ОСОБА_15 у виді позбавлення волі з випробування, що буде відповідати тяжкості вчиненого, особам винних, буде достатнім та сприяти виправленню і попередженню нових злочинів. Покарання у виді реального обмеження волі, яке запропонував обом обвинуваченим прокурор, суд вважає надто суворим.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнати винуватими за ч.2 ст.185 КК України.
ОСОБА_8 призначити покарання два роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, або роботи, з`являтись періодично для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_9 призначити покарання два роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, або роботи, з`являтись періодично для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя підпис згідно з оригіналом
Суддя Сарненського
районного суду ОСОБА_18 .