УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
судів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні 28 січня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2015 року щодо неї,

в с т а н о в и в:

Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від

18 лютого 2015 року засуджено

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянку України, таку, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 364 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік і 6 місяців без позбавлення права займати певні посади в правоохоронних органах та зі штрафом у розмірі 4 250 грн.
На підставі ст. 58 КК України замінено ОСОБА_6 призначене покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік і 6 місяців на службове обмеження для військовослужбовців на строк 1 рік і 6 місяців із відрахуванням з її грошового забезпечення 10 % у дохід держави.
За ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах та без конфіскації майна.
На підставі ст. 58 КК України замінено ОСОБА_6 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на службове обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням з її грошового забезпечення 20 % у дохід держави.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням з її грошового забезпечення 20 % у дохід держави та зі штрафом в розмірі 4 250 грн.

Касаційні скарги на зазначені судові рішення щодо засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не подано.

За апеляцією прокурора, вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасовано Апеляційним судом Одеської області та постановлено новий вирок від 21 травня 2015року. Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 3 роки з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах, строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. За ч. 1 ст. 364 КК України звільнено від покарання на підставі ст. ст. 48, 74 КК України. В іншій частині вирок щодо засудженої залишено без зміни.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено за те, що вона, будучи службовою особою, інспектором прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби (ВПС) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та старшою прикордонного наряду місцевого пункту пропуску «Розалівка», являючись працівником правоохоронного органу Державної прикордонної служби України у спеціальному званні прапорщика, 06 червня 2013 року близько 08 години 18 хвилин, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересів служби, з метою отримання неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США, не здійснюючи належний прикордонний контроль, шляхом дачі вказівки про відкривання шлагбауму безперешкодно пропустила автомобіль «ВАЗ-2106», яким керував ОСОБА_9 , та в салоні якого знаходився ОСОБА_10 , через лінію державного кордону України до території Республіки Молдова. При цьому, вона навмисно не оглянула цей автомобіль та не дала для цього вказівку підлеглому інспектору прикордонної служби ОСОБА_11 , не перевірила документи у ОСОБА_10 , який не мав права перетинання кордону на цьому місцевому пункті пропуску. Крім того, ОСОБА_6 , нехтуючи своїми службовими обов`язками по охороні державного кордону України, навмисно не внесла відомості щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_10 до комп`ютерної бази даних «Гарт».
Крім того, ОСОБА_6 08 червня 2013 року близько 16 години 27 хвилин, будучи на службі на місцевому прикордонному пункті пропуску «Розалівка», повторно, безперешкодно пропустила автомобіль «ВАЗ-2106», під керуванням ОСОБА_9 , в салоні якого знаходився ОСОБА_10 , через лінію державного кордону України. При цьому ОСОБА_6 внесла відомості щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_10 до комп`ютерної бази даних «Гарт».
За безперешкодне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України з Республіки Молдова ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 отримали грошову винагороду.
Також ОСОБА_6 своїми навмисними діями спричинила істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам України, які полягають в забезпеченні охорони її суверенітету, недоторканості та цілісності державних кордонів, а також підриві авторитету та престижу органів Державної прикордонної служби України.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 вважає, що апеляційний суд безпідставно призначив їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. У зв`язку з цим просить вирок суду апеляційної інстанції щодо неї змінити та призначити їй покарання за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах та без конфіскації майна та на підставі ст. 58 КК України замінити їй покарання на службове обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням з її грошового забезпечення 20 % у дохід держави, а в іншій частині вирок апеляційного суду щодо неї залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу засудженої та просив скасувати судові рішення у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
У п. 2 вказаної статті зазначено, що при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно положень ч.1 ст. 412 КПК Україниістотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Так, в ч. 2 згаданої статті передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо, зокрема, у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження суду першої інстанції.

Із огляду на ч. 4 ст. 107 КПК Українифіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Також частиною 5 статті 27 КПК Українипередбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.
Разом із тим, при перевірці матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 судом касаційної інстанції встановлено, що в кримінальному провадженні відсутній технічний запис судового засідання за 10 лютого 2015 року.

Також він відсутній і в архівній копії, наданій Роздільнянським районним судом Одеської області.

Апеляційний суд, при постановленні нового вироку щодо ОСОБА_6 , на вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону уваги не звернув.
Із урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне судові рішення по кримінальному провадженню скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку із зазначеними вище істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
За результатами нового судового розгляду суду, слід ухвалити законне, вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 433, 434, 436 КПК України касаційний суд,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вироки Роздільнянського районного суду Одеської області від

18 лютого 2015 року та Апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2015 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3