Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11/0690/126/11
Категорія ч.3 ст.185 КК України
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2011 Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Ляшука В.В.

суддів: Слісарчука Я.А., Гузовського О.Г.

з участю: прокурора Сидоренка О.П.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2010 року, яким засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, судимого:

- 21.01.2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 186 ч. 1 КК України на 2 місяці арешту

- за ч.3 ст. 185 КК України на - 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі статей 75 та 76 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, періодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінено з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Зараховано в час відбуття покарання період знаходження під вартою з 11.08.2010 року по 23.12.2010 року.

Речовий доказ - повернути потерпілій.

Судові витрати за проведення експертизи стягнути з засудженого в солідарному порядку в розмірі 225 грн. 36 коп.

Згідно з вироком 13.02.2010 року о 12 годині 20 хвилин за попередньою змовою за пропозицією ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв'язку з недосягненням віку кримінальної відповідальності, та невстановленої особи, таємно повторно викрали чуже майно ОСОБА_5 - холодильник «Норд», вартістю 2000 грн., яке знаходилося в тамбурі першого поверху другого під'їзду будинку № 133 по вулиці Щорса в м. Житомирі. Під час вчинення вказаних дій ОСОБА_1 залишався поблизу під'їзду, щоб спостерігати за навколишньою обстановкою та в разі сторонніх осіб, повідомити про це ОСОБА_2, ОСОБА_4 та особу, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження у зв'язку з недосягненням віку кримінальної відповідальності, та невстановлену досудовим слідством особу.

В апеляції з доповненням прокурор просить вирок скасувати, постановити новий вирок яким призначити покарання ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі. Вважає що, вирок підлягає скасування за мякістю призначеного судом покарання, призначене судом покарання не достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, ОСОБА_1, раніше судимий та не працює. Також зазначає, що суд помилково вказав у вироку на вчинення злочину в співучасті з ОСОБА_3, оскільки матеріали щодо останнього були виділенні в окреме провадження, а тому це прізвище повинно бути виключено з вироку. Крім того, суд стягнув з засудженого судові витрати, хоча з цього приводу вже прийнято рішення вироком щодо ОСОБА_2, ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який заперечив проти поданої апеляцій та думку прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, при обставинах, викладених у вироку, доведена сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів і автором апеляції не оспорюються, як і не оскаржується правильність кваліфікації дій засудженого.

З даними висновками і оцінкою доказів погоджується й колегія суддів, так як докази вини засудженого, які наведені у вироку, узгоджуються між собою і давали суду всі підстави для прийняття зазначеного рішення у справі, в цій частині.

Разом з тим, на думку колегії суддів судом першої інстанції при вирішенні питання яка саме міра покарання повинна бути призначена підсудному і чи повинен він її відбувати (ст.324 ч.1 п.6 КПК України) не в повній мірі було дотримано вимоги ст.65 КК України та не взято до уваги обставин, які в сукупності не давали суду підстави дійти до висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 раніше судимий відбував покарання у виді арешту, однак висновків для себе не зробив та через декілька днів після звільнення знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин.

За таких обставин, зазначений вирок, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з постановленням свого вироку про призначенням ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

На переконання колегії суддів таке покарання буде відповідати положенням ст.50 КК України та вимогам ст.65 ч.2 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, відповідно до вимог ст. 275 КПК України, розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних. Однак, суд постановляючи вирок щодо ОСОБА_1, в формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, вказав на вчинення засудженим злочину з ОСОБА_3 та особою, відносно якої матеріали виділенні в окреме провадження у звязку з недосягненням віку кримінальної відповідальності, хоча це є одна і таж сама особа, а тому колегія суддів, вносить зміни в мотивувальну частину вироку та виключає з вироку прізвище ОСОБА_3

Суд постановив стягнути з засудженого ОСОБА_1 в солідарному порядку судові витрати за проведення експертизи в розмірі 225 грн.. 36 коп., однак не звернув увагу, що з приводу цих витрат вже прийнято рішення за вироком Богунського районного суду від 12.11.2010 р. щодо ОСОБА_2, ОСОБА_4 /а.с.31/, а тому ця вказівка підлягає виключенню з вироку.

Відповідно з документами, що засвідчують особу засудженого, а саме паспорта МВ 364142 та матеріалів кримінальної справи по батькові засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_7, однак суд у вступній частині вироку вказав по батькові засудженого ОСОБА_8, а тому колегія суддів в порядку ст. 365 КПК України виправляє цю помилку шляхом внесення у вирок відповідних змін.

В решті вирок суду першої інстанції на думку колегії суддів слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст.365, 366, 378 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2010 року щодо ОСОБА_1 в частині призначення покарання скасувати.

Постановити свій вирок, яким ОСОБА_1 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Виключити з вироку вказівку про стягнення з засудженого ОСОБА_1 255 грн. 36 коп. судових витрат за проведення експертизи в солідарному порядку, а з мотивувальної частини вироку посилання про вчинення ОСОБА_9 злочину за попередньою змовою за пропозицією з ОСОБА_3

В порядку ст. 365 КПК України внести зміни у вступну частину вироку, а саме анкетні дані, вважати правильним прізвище, імя по батькові засудженого ОСОБА_9, а не ОСОБА_8, як зазначено у вироку суду першої інстанції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого залишити попередній - підписку про невиїзд.

В решті даний вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом одного місяця з моменту його проголошення.

Судді: