Справа №127/1646/15-к
Провадження №1-кп/127/432/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України, відомості про яке внесені 06 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347,-

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України.
Стороною захисту заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший запобіжний захід.
Вказане клопотання сторона захисту мотивує незаконним обранням щодо ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу, не доведенням та фальсифікацією відносно нього обвинувачення, посиланням на необґрунтованість ухвал суду та не розгляд судом питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
В судовому засіданні сторона захисту клопотання підтримала та додатково надала письмові зобов`язання народних депутатів України про намір взяти обвинуваченого на поруки.
При цьому захисник ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_5 безпідставно тримається під вартою, захисник ОСОБА_6 на відсутність обґрунтованої підозри, захисник ОСОБА_8 підтвердив особисту зустріч з народними депутатами за їх зобов`язання гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним всіх обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_5 вказав на погіршення його стану здоров`я, фальсифікацію кримінального провадження, зазначив, що жодного злочину не вчиняв та не збирається вчиняти.
Прокурори в судовому засіданні щодо задоволення зазначеного клопотання заперечили, вважали його необґрунтованим. При цьому зазначили, що ОСОБА_5 взагалі не усвідомлює поняття процесуальних обов`язків, не бажає їх виконувати, що підтверджує існування ризиків у кримінальному провадженні, тому просили у задоволенні клопотання відмовити та залишити без зміни запобіжний захід щодо ОСОБА_5 .
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, оцінивши сукупність даних у справі суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявності обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (до судового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень ЕСПЛ.

Разом з тим, у вказаному провадженні на даний час триває судовий розгляд, а не досудове розслідування, а тому вирішення обвинувачення по суті, з аналізом його обґрунтованості, належить до стадії постановлення вироку, що врегульовано ст. 369, 371, 374 КПК України.

Зазначене свідчить про те, що суд на стадії судового розгляду не може надавати оцінку «обгрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Участь ОСОБА_5 в подіях, що стались 06.12.2014 року ніким не оспорююється, а тому суд виходить з наявності «обгрунтованої підозри» в розрізі ст. 177 КПК України на правових позицій ЕСПЛ, щодо можливості вчинити ОСОБА_5 правопорушення в якому він обвинувачується.

В той же, ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Оцінюючи зазначене, суд виходить в того, що ризики у кримінальному провадженні продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, які на даний час переховуються від органів досудового розслідування - перебувають у розшуку та не встановлені.
Обвинувачення ОСОБА_5 віднесено до злочинів проти громадського порядку та моральності, а раніше ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 161 КК України (порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками). Під час обраного за вказаним кримінальним провадження більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання допустив вчинення дій, які потягли зазначене обвинувачення.
В судовому засіданні ОСОБА_5 неодноразово тиснув на потерпілих та свідків, не надавав їм можливості давати показання, висловити свою позицію у справі.
Суд виходить з того, що ст. 42 КПК України визначено обов`язок обвинуваченого підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду, проте ОСОБА_5 вказаний обов`язок ігнорує.
Все наведене враховується судом при визначенні співрозмірності обраного запобіжного заходу.
При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 обстежений в лікувальних закладах поза установою де він утримується та жодних захворювань в нього не виявлено, що підтверджується медичними висновками. Він не має місця роботи, або навчання, оскільки не працював до його затримання. ОСОБА_5 не одружений, дітей, або інших утриманців не має.
Жодна з осіб, яка зобов`язується гарантувати належну поведінку обвинуваченого не повідомила суд про наявність реальної можливості здійснити зазначене.
Враховуючи сукупність вищезазначеного суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст. 177 КПК України, оскільки інший запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам, незаконно впливати на осіб, що беруть участь у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 331 КПК України, за наслідками розгляду питання щодо запобіжного заходу, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Все зазначене свідчить, що у клопотанні про зміну запобіжного заходу слід відмовити та продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки суд вважає доведеними обставини, передбачені ст. 177 КПК України та вживає превентивних заходів з метою попередити можливу неправомірну поведінку особи в подальшому при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 180, 194, 201, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на інший більш м`який відмовити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 13 листопада 2015 року до 11 січня 2016 року.
Ухвала діє 60 днів починаючи з 13 листопада 2015 року.
Копію ухвали направити до Вінницької установи виконання покарань №1УДПтС України у Вінницькій області.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: