Справа №11а-239/2010 р. Головуючий у 1 інстанцій': ОСОБА_1
Категорія ст.368 ч.2 КК України Доповідач: Тенюх В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного

суду Львівської області в складі:

Головуючого: Перетятка В.О.

Судців: Тенюха В.П., Гаврилова В.М.

з участю прокурора: Клісовського Й.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_2 та прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції

на вирок Галицького районного суду м.Львова від 21-22 січня 2010 року,

цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий, засуджений за ст. 368 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на три роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбуття основного покарання з трьохрічним іспитовим строком та з покладенням на нього обов'язку періодично реєструватися в органах кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і праці.

ОСОБА_3 виправдано за ст.364 ч.З КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Стягнуто із засудженого в користь потерпілої ОСОБА_2 5000грн. моральної шкоди.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

за вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що займаючи посаду заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Залізничного РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області, маючи спеціальне звання підполковника міліції, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, під час особистих зустрічей з потерпілою ОСОБА_2 4, 5 та 11 січня 2007р., переконав її в тому, що кримінальна справа №140-0767 порушена щодо неї за вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину передбаченого ст.190 ч.2 КК України і він має право вплинути на хід розслідування цієї справи, а саме закрити її відносно ОСОБА_2 та вчинити дії для заборони працівникам Залізничного РВ проводити слідчі дії з ОСОБА_2, а також ОСОБА_5та ОСОБА_6, вимагав у цієї потерпілої хабар в сумі 1500 доларів США.

11 січня 2007 року о 16 год. 10хв. в переході будинку №36 на вул. Князя Романа в м.Львові він отримав за це від ОСОБА_2 частину хабара в сумі 400 доларів США, що за курсом НБ України становило 2020 грн.

В апеляції потерпіла ОСОБА_2 покликається на те, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_3 за ст.364 ч.3 КК України та неналежним чином мотивував задоволення її позовних вимог на меншу суму ніж вона просила, призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину і його особі, просить вирок суду скасувати за м'якістю призначеного покарання та незадоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Прокурор в апеляції покликається на те, що вирок суду в частині виправдання ОСОБА_3 за ст.364 ч.3 КК України, виключення ст.15 ч.2, 368 ч.2 КК України як зайву кваліфікацію та в частині призначеного покарання є незаконним, просить цей вирок скасувати у зв'язку невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи і невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, постановити новий вирок, яким засудити його за ст.ст.368 ч.2, 364 ч.З, ст.15 ч.2, 368 ч.2 КК України та на підставі ст.70 КК України остаточно визначити йому покарання - 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно - розпорядчими функціями в органах державної виконавчої влади та правоохоронних органах строком на 3 роки.

Вислухавши доповідача, прокурора та потерпілу ОСОБА_2 на підтримання апеляцій, засудженого, який просить залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення.

Висновок районного суду про доведеність винності засудженого у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Вина ОСОБА_3 та правильність кваліфікації його дій за ст.368 ч.2 КК України не оспорюється в апеляціях, які, на думку колегії суддів, вірно кваліфіковані за цією статтею і частиною.

Виправдовуючи ОСОБА_3 за ст.364 ч.З КК України, місцевий суд правильно зазначав, що органом досудового слідства в обвинуваченні не вказано які ж самостійні злочинні дії, що кваліфікуються як зловживання владою чи службовим становищем, останній вчинив у зв'язку з одержанням хабара, а натомість йому повторно вмінюється аналогічне обвинувачення з описом дій, спрямованих виключно на одержання такого.

Доводи апеляцій в цій частині, зокрема про заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам потерпілої, а також про підрив престижу і авторитету органу державної влади, не спростовують висновків суду і визнаються колегією як необгрунтовані.

Оскільки дії засудженого кваліфіковані за ст.368 ч.2 КК України як закінчений злочин, тому районний суд підставно виключив йому обвинувачення за ст.ст.15ч.2, 368 ч.2 КК України як зайво пред'явлене за вчинення цих самих дій, а отже доводи апеляції і в цій не можуть заслуговувати на увагу.

Призначаючи покарання винному, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, це покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, засуджений правильно звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, тому апеляції в цій частині не можуть бути задоволені.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди, районний суд враховував перенесені нею моральні страждання через порушення нормальних життєвих зв'язків і правильно визначив розмір такої шкоди в грошовому виразі - 5000грн., а отже її апеляційні доводи про збільшення такої суми розцінюються колегією як необгрунтовані.

Будь - яких істотних порушень норм кримінально-процесуального та матеріального права, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією судців не встановлено.

2

Керуючись ст.ст.362,366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

вирок Галицького районного суду м.Львова від 21-22 січня 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, апеляції потерпілої ОСОБА_2 та прокурора - без задоволення.

Головуючий: підпис

Судді: