В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підсудного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №1-кп/308/885/15, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001481 від 22.09.2015 р. про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, тимчасово не працюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 порушуючи вимоги законодавства України, що регулює правовідносини, пов`язані з заготівлею, збором, реалізацією та іншими діями по відношенню до операцій з металобрухтом, без відповідної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), у квітні 2015 року (точної дати вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено) організував на території свого дворового господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 незаконний підпільний пункт прийому, схову та збуту металобрухту, обладнавши його вагами, а також створив інші умови, необхідні для його нормального функціонування.

В подальшому, порушуючи встановлений чинним законодавством України порядок здійснення операцій з металобрухтом, без відповідної реєстрації та дозволу (ліцензії), у квітні 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) прийняв від громадянки ОСОБА_7 брухт чорних металів в невстановленій кількості, за що надав їй грошові кошти у невстановленому розмірі. Крім того, у липні 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 прийняв від ОСОБА_8 55 кілограм металобрухту (чугунні батареї), за що надав йому 150 гривень. Крім того, у вересні 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) громадянин ОСОБА_6 прийняв від громадянина ОСОБА_9 брухт чорних металів в кількості 10 кілограм (металеву трубу) за що надав йому грошові кошти в сумі 27 гривень.
Вказаний брухт та інший брухт, який ОСОБА_6 приймав від зазначених громадян та інших невстановлених слідством осіб, він зберігав з метою подальшої реалізації та отримання прибутку, тобто фактично займався комерційною діяльністю, скуповуючи у невстановлених слідством жителів с. Ратівці та прилеглих сіл брухт чорного металу. Весь придбаний металобрухт ОСОБА_6 зберігав на подвір`ї власного господарства за вищевказаною адресою, реалізовував невстановленим особам за більшими цінами, ніж закупівельні, незаконно отримуючи таким чином прибуток, допоки працівниками міліції вказаний пункт прийому металобрухту не було виявлено та брухт чорних металів в загальній кількості 400 кг і ваги для зважування вилучено.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 213 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду подано укладену між прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 , Угоду про визнання винуватості від 30 жовтня 2015 року. Зі змісту угоди слідує, що учасники кримінального провадження №00001481 від 22.09.2015 р., виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 213 КК України, зазначили істотні обставини для укладення даної угоди. ОСОБА_6 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину. Сторони узгодили покарання, а саме призначення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 213 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладення обов`язків передбачених п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні за вищевказаних обставин і просив суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Захисник зазначив, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу чи погроз.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468 у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, яка згідно з ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання,а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 213 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони уклали угоду добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 213 КК України та загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Слід зазначити, що у разі невиконання ОСОБА_6 умов угоди, відповідно до ст. 476 КПК України - прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.10.2015 року, укладену між прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 , Угоду про визнання винуватості.
ОСОБА_6 - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
?повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
?періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обиралася.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угод; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили через тридцяти днів з дня його проголошення у разі відсутності апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Ужгородського
Міськрайонного суду ОСОБА_1