ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/459/15-к
№пр. 1-кп/384/55/2015
04 вересня 2015 року
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Вільшанської РДА ОСОБА_8 ,
представника уповноваженого підрозділу
Вільшанського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 ,
педагога Вільшанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_10 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритньо-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня Вільшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
Неповнолітній ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.
06 березня 2015 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, керуючись корисливими мотивами та з метою особистої наживи, в спортивному залі Вільшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів, розташованої в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, з шкільної сумки ОСОБА_4 , здійснив крадіжку електронного планшету марки «Lenovo TAB A7» в корпусі білого кольору. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на свій власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 збитків, які згідно з висновком товарознавчої експертизи № 854 від 20.03.2015 року складають 2551 гривня 20 коп..
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що 06 березня 2015 року у Вільшанській школі на уроці фізичної культури, користуючись тим, що нікого не було поряд, з шкільної сумки ОСОБА_4 викрав планшет, який поклав у свою сумку та пішов додому. Після того, як він повернувся додому з викраденим планшетом, приїхали працівники міліції . Стверджує, що коштів у матері не було, а йому дуже хотілося мати такий самий планшет.
Крім повного визнання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, його вина в повному обсязі доведена та підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні та перевірених судом під час судового розгляду справи.
З протоколу огляду місяця події від 06.03.2015 року з фототаблицею вбачається, що при огляді домоволодіння ОСОБА_7 , в АДРЕСА_1 , в якому мешкає неповнолітній обвинувачений, в сумці в одній з кімнат було виявлено планшет марки «Lenovo TAB A7» в корпусі білого кольору (а.п. 14-19 Т.1).
Відповідно до висновку експерта № 85 від 20.03.2015 року, ринкова вартість одного планшета марки «Lenovo TAB A7», раніше бувшої у використанні з 2014 року складає 2551,20 грн. (а.п. 21-26 Т.1).
Згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26.06.2015 року з фототаблицею, потерпілий ОСОБА_4 серед інших планшетів виявив свій планшет марки «Lenovo TAB A7» в корпусі білого кольору, який був вилучений в ОСОБА_5 (а.п. 41-44 Т.1).
Згідно з протоколом огляду предмета від 26.06.2015 року, у службовому кабінеті Вільшанського РВ УМВС України в Кіровоградській області було оглянуто планшет марки «Lenovo TAB A7» в корпусі білого кольору, на якому був зображений IMEІ № НОМЕР_1 (а.п. 45 Т.1).
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд приходить до переконливого висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), доведена повністю, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, крім того, відповідно до ст. 103 КК України, суд враховує умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Відповідно до ст.12 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 є: повне визнання вини, щире каяття та вчинення злочину у неповнолітньому віці.
У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючі покарання обставини для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.
Особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено відповідно до запису акта про народження виконавчого комітету Коритньо-Забузької сільської ради №5 від 19 квітня 2000 року.
ОСОБА_5 за місцем проживання згідно з довідкою характеристикою від 30 червня 2015 року № 2249, виданою Вільшанською селищною радою Вільшанського району Кіровоградської області характеризується посередньо.
Відповідно до характеристики, виданої Вільшанською ЗОШ І-ІІІ ступенів Кіровоградської області ОСОБА_5 характеризується негативно.
Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 24 березня 2015 року та звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, умови проживання ОСОБА_5 задовільні.
Згідно з вимогою ЦОДІ ДІТ МВС України, ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.58 Т.1).
Відповідно до довідки Вільшанської ЦРЛ, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває .
Обговоривши можливість застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру, заслухавши думку прокурора, який просив застосувати примусові заходи виховного характеру, представника служби у справах дітей та представника уповноваженого підрозділу органів внутрішніх справ, які просили застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері, з`ясувавши думку його законного представника ОСОБА_7 , яка запевнила суд, що в подальшому поведінка сина як за місцем навчання, так і в суспільстві буде бездоганною та надала згоду на передачу їй під нагляд неповнолітнього сина, захисника ОСОБА_6 , який просив застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру та передати його під нагляд матері, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При вивчені даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він проживає в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, виховується матір`ю ОСОБА_7 , має задовільні умови проживання, по місцю проживання та навчання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря нарколога - психіатра не знаходиться. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що мати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кримінальної відповідальності не притягувалася, згідно довідки-характеристики виданої Вільшанською селищною радою характеризується посередньо, а тому суд приходить до висновку, що мати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього сина та постійний контроль за його поведінкою.
З урахуванням всіх обставин справи, характеризуючих даних про особу ОСОБА_5 , його вік та стан здоров`я, а саме те, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочин середньої тяжкості будучи в неповнолітньому віці, вину визнав повністю, щиро розкаявся та відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілого, суд вважає, що неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 можливо звільнити від покарання на підставі ст.105 КК України та застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази планшет марки «Lenovo TAB A7» IMEІ № НОМЕР_1 в корпусі білого кольору, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити потерпілому ОСОБА_4 (Т.1 а.п.47).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість місяців.
На підставі ст. 105 КК України неповнолітнього ОСОБА_5 звільнити від покарання та застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 на строк один рік.
Речові докази: планшет марки «Lenovo TAB A7» IMEІ № НОМЕР_1 в корпусі білого кольору, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити потерпілому ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, законному представнику, захиснику та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1