Провадження №1-о/748/17/15
Єдиний Унікальний № 748/2220/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2015 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Чернігові заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2015 року до суду надійшла заява від засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року, яким його було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України. Нововиявленими обставинами вважав перебування його під вартою на території Російської Федерації з 28 січня 2013 року по 21 жовтня 2013 року, посилаючись на його засудження вироком Вяземського районного суду Смоленської області Російської Федерації 20 жовтня 2013 року за ч.2 ст. 158 КК РФ до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 1 рік та звільнення з - під варти з залу судового засідання. Про перебування під вартою не повідомляв раніше, оскільки побоювався працівників міліції.

Під час судового засідання ОСОБА_4 підтримав подану заяву, відмовившись давати пояснення, скориставшись положенням ст.63 Конституції України.

В судове засідання викликались учасники судового провадження у відповідності до вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду поданої заяви не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 466 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 , посилаючись на те, що наведені у заяві обставини не підтверджені відповідними доказами та не є нововиявленими.

Вивчивши частково матеріали кримінального провадження в межах розгляду поданої заяви за нововиявленими обставинами, дослідивши подану заяву ОСОБА_4 , який її підтримав та відмовився давати пояснення з приводу поданої заяви, заслухавши думку прокурора, захисника судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора під час кримінального провадження; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення (за винятком п.п.4 і 5 ч.2 ст. 459 КПК України; неможливість урахування під час провадження у справі і винесенні рішення у зв`язку з невідомістю їх судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, з призначенням покарання на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки десять місяців. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року залишено без змін.

Як вбачається з оглянутих матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 був раніше судимий 22 жовтня 2002 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 30 березня 2005 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.ст.70,71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, 09 лютого 2006 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, 19 вересня 2014 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до чотирьох років восьми місяців позбавлення волі.

В ході судового засідання як суду першої інстанції так і апеляційної інстанції ОСОБА_4 не повідомляв про наявність у нього судимості на території Російської Федерації.

В матеріалах кримінального провадження мається інформація з єдиного державного банку даних про правопорушення та повідомлення ОСК УМВС України в Чернігівській області, де відсутні дані щодо судимості ОСОБА_4 на території Російської Федерації. Мається запис на а.к.п. 59 про перебування Кармановського в міждержавному розшуку, де зазначена дата винесення постанови 15 квітня 2013 року.

З метою перевірки обставин, викладених в поданій заяві про перегляд вироку за ново виявленими обставинами до слідчого ізолятора № 1 управління Федеральної служби виконання покарань в Смоленській області та до Вяземського районного суду Смоленської області Російської Федерації надсилались запити.

За повідомленням слідчого ізолятора № 1 управління Федеральної служби виконання покарань в Смоленській області від 17.09.2015 № 69/ТО/7/6-5241 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 16.09.2015 в СІЗО №1 не утримується та не утримувався. ( а.п.26)

За повідомленням Вяземського районного суду Смоленської області кримінальна справа стосовно ОСОБА_4 в 2013 році на адресу суду не надходила. ( а.п.38)

За таких підстав в судовому засіданні не підтвердились як нововиявлені обставини, на які посилався в своїй заяві ОСОБА_4 , а саме перебування в період з 28 січня 2013 року по 21 жовтня 2013 року під вартою на території Російської Федерації в СІЗО № 1 УФСВП м.Смоленська.

В ході судового засідання ОСОБА_4 не надав суду відповідних документів на підтвердження викладених в поданій заяві нововиявлених обставин.

На підставі викладеного та виходячи з принципу закріпленого ст.26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах і у спосіб, передбачених КПК України та положень ст.459 КПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.459-467, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1