Справа № 739/988/15-к
Провадження № 1-кп/739/79/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" серпня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000192 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбове Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, засудженого вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2014 року за частиною другою статті 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, покарання на час розгляду кримінального провадження не відбуте, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 125, частиною другою статті 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01 червня 2015 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Центральній поблизу будинку №112 в с. Горбове Новгород-Сіверського району Чернігівської області, під час сварки, на грунті особистих неприязних відносин, умисно завдав ОСОБА_5 два удари кулаком в обличчя, після чого пішов додому, а ОСОБА_5 направився по дорозі в сторону с. Юхнове Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , приблизно через 7 хвилин після вищевказаних подій, наздогнавши ОСОБА_5 біля залізничного переїзду, який знаходиться на вул. Центральній в с. Горбове Новгород-Сіверського району Чернігівської області, наніс останньому два удари дерев`яною палицею по голові, а також два удари ногою по тулубу.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в лівій тім`яній ділянці голови, садна в правій тім`яній ділянці голови, садна біля зовнішнього краю лівої брови, синця в лівій виличній ділянці обличчя з переходом під око, синця на спині справа в проекції 10-11 ребер, синця на животі справа у нижній третині, синця та садна на зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи №57 від 08 червня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи засудженим 16 травня 2014 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за частиною другою статті 125 КК України до 200 годин громадських робіт, перебуваючи на обліку Новгород-Сіверського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за частиною другою статті 389 КК України за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин ухиляється від відбування призначеного судом покарання за наступних обставин.

Так, згідно частини п`ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2435-VI судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання, серед іншого, фізичними особами.

У порушення вказаних вимог, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про обов`язковість відбуття покарання, починаючи з 06 квітня 2015 року у Горбівській сільській раді Новгород-Сіверського району Чернігівської області умисно не відпрацював жодної з 200 годин громадських робіт належних до відпрацювання за графіками роботи. Крім цього, не з`явившись 15 квітня 2015 року, 06 травня 2015 року та 20 травня 2015 року на реєстрацію до Новгород-Сіверського МВ КВІ, не виконав покладених на нього кримінально-виконавчою інспекцією обов`язків. За вказаним фактом його 15 травня 2015 року було попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 125, частиною другою статті 389 КК України визнав повністю та дав показання про те, що 01 червня 2015 року, точного часу пригадати не зміг, він, після святкувань, які проходили у сусідньому селі та вживання спиртних напоїв, повернувся до с. Горбове Новгород-Сіверського району Чернігівської області, де на вул. Центральній зустрів свого знайомого ОСОБА_5 . Між ним та вказаною особою виникла суперечка в ході якої він завдав два удари кулаком ОСОБА_5 в область голови. Приблизно за 5-7 хв. між ним та ОСОБА_5 біля залізничного переїзду знову виникла сутичка, під час якої він завдав кулька ударів ОСОБА_5 в різні частини тіла, зокрема й палицею, після чого інші присутні розборонили їх.

Також у травні 2014 року він був засуджений судом за заподіяння легких тілесних ушкоджень і йому було призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Влітку 2014 року він отримав травму і йому було зроблено операцію, через яку він не мав змоги у 2014 році відбувати призначене покарання. У квітні 2015 року його знову було направлено для відбування покарання у виді громадських робіт, під розпис роз`яснено порядок відбування покарання та наслідки ухилення від його відбування, складено графік відпрацювань. Незважаючи на це він жодної години громадських робіт не відпрацював, пояснюючи це тим, що займався підробітками, оскільки ніде офіційно не працював. При цьому він не є інвалідом і мав фізичну змогу відбути призначене покарання, усвідомлює, що фактично ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт. Під час досудового розслідування він активно сприяв розкриттю вчинених ним злочинів, у вчиненому щиро кається, свою поведінку засуджує.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочинів та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних щодо речових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 125, частиною другою статті 389 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковані правильно, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належать до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, а також вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину особою повторно, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого частиною другою статті 125 КК України недоцільно призначати такі покарання як штраф та виправні роботи з огляду на те, що він ніде не працює, а покарання у виді громадських робіт недоцільно призначати обвинувачену, оскільки останній ухилявся від відбування такого покарання, яке було призначене йому попереднім вироком суду. Відповідно обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді арешту в межах санкції частини другої статті 125 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 389 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належать до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, а також рецидив злочинів, що відповідно до статті 67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого частиною другою статті 389 КК України необхідно призначити покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої частиною другою статті 389 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання у виді арешту шляхом часткового складання призначених покарань.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення 16 травня 2014 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області вироку, яким його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, вчинив нові злочини до повного відбуття призначеного покарання, суд вважає за необхідне до покарання за новим вироком, на підставі статті 71 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт строком 200 годин за попереднім вироком.
Призначаючи остаточне покарання, відповідно до правил статті 72 КК України, суд вважає за необхідне перевести невідбуту частину призначеного за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2014 року менш суворого виду покарання громадських робіт, у більш суворий вид покарання арешт, виходячи зі співвідношення цих видів покарань, передбачених частиною першою статті 72 КК України: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді арешту.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді арешту рахувати з моменту його затримання.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речовий доказ особову справу №15/14 на засудженого ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 125, частиною другою статті 389 КК України і призначити йому покарання:

- за частиною другою статті 125 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці;

- за частиною другою статті 389 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2014 року у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин, яке відповідно до статті 72 КК України перевести у покарання у виді арешту на строк 25 (двадцять п`ять) днів, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців 25 (двадцять п`ять) днів.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді арешту рахувати з моменту його затримання.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ - особову справу №15/14 на засудженого ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1