УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/335/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.307 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
встановила:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Орджонікідзевської Сунженського району,Чечено-Інгушетія,українця, громадянина України, з середньою освітою, приватного підприємця, не одруженого, маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винним за ч.2 ст.307 КК України , із застосуванням ст.69 КК України, призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_7 залишено без змін - особисте зобов`язання.
Згідно вироку, у 2006 році, в невстановлений слідством день та час, у невстановленої слідством особи, знаходячись на території житнього ринку на АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 незаконно, з метою збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», масою 747,831 грам, в перерахунку на суху речовину, що становить великі розміри, який незаконно перевіз та зберігав з метою збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 , у невстановлений слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, перебуваючи за місцем свого проживання, переслідуючи корисливий мотив, розфасував особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» до білого полімерного мішка, масою 632,881 грам та зеленого полімерного пакету, масою 114,95 грам, а всього загальною масою 747,831 грам в перерахунку на суху речовину, що становить великі розміри, який продовжив незаконно зберігати за місцем свого проживання за вказаною адресою з метою подальшого збуту.
01.12.2013 року в період часу з 08 год. 08 хв. по 12 год. 02 хв., злочинні дії ОСОБА_7 було припинено при проведенні обшуку за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на території домоволодіння ОСОБА_7 було виявлено та вилучено рослинну масу зеленого кольору, яка згідно висновків експерта № 1307 від 18.12.2013 року та № 1308 від 10.01.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», який був розфасований до білого полімерного мішка, масою 632,881 грам та зеленого полімерного пакету, масою 114.95 грам, а всього загальною масою 747,831 грам в перерахунку на суху речовину, що становить великі розміри, який ОСОБА_7 незаконно придбав, перевіз та зберігав з метою подальшого збуту.
На вирок суду надійшли апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій останній просить оскаржуваний вирок суду, в частині призначення покарання, скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності. Також прокурор просить виправити наявні в судовому рішенні описки, а в решті вирок залишити без змін.
В обґрунтування скарги прокурор зазначає, що судом невірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.
Апелянт вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому, судом безпідставно застосовано положення ст.69 КК України, бо підстави для визнання обставин, які пом`якшують покарання відсутні, оскільки активного сприяння розкриттю злочину зі сторони обвинуваченого не було, як і не було щирого каяття. Також, на думку апелянта, безпідставним є визнання судом, як пом`якшуючої обставини, наявність на утриманні обвинуваченого 3-х неповнолітніх дітей та виключно позитивної його характеристики, оскільки ці обставини підтверджують лише наявність міцних соціальних зв`язків.
За таких обставин, зазначив прокурор, не було підстав і для застосування положень ст.75 КК України.
Крім того, прокурор вказав, що оскаржуване судове рішення містить ряд описок. Так у вступній частині вироку неповно вказано склад суду, в мотивувальній частині вироку невірно названі процесуальні витрати, в резолютивній частині вироку неправильно зазначений порядок вручення вироку.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення інших учасників судового провадження, перевіривши вирок суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який він засуджений, при обставинах викладених у вироку та кваліфікація його дій не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначені покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Положення ч.1 ст. 66 КК України передбачає обставини, які пом`якшують покарання. Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
З вироку суду першої інстанції видно, що при призначенні покарання ОСОБА_7 було враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, крім того, в порядку ч.2 ст. 66 КК України, суд також визнав обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 це наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей та виключно позитивну характеристику останнього.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що всі ці названі пом`якшуючі обставини, в їх сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають можливість, з врахуванням особи винного, при призначенні покарання, застосувати положення ст. 69 КК України та дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.
Доводи автора апеляції про те, що судом безпідставно застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки невірно враховані обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Як видно з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в судовому засіданні визнав, розкаявся у вчиненому, також, за відсутністю інших доказів, визнав те, що на прохання ОСОБА_9 один раз збув йому коноплю, що свідчить про сприяння обвинуваченого розкриттю злочину.
Що стосується описок в оскаржуваному судовому рішенні, на які вказав апелянт, то вони мають бути виправлені місцевим судом в порядку ст. 379 КПК України.
З огляду на викладене підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах,-

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 1 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді: