Справа № 534/1429/15-к
№ 1-в/534/144/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора Карнаухова
представника установиОСОБА_3
засудженогоОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області спільне подання Комсомольського виправного центру №136 та спостережної комісії виконкому Комсомольської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
До Комсомольського міського суду надійшло спільне подання установи виконання покарань та спостережної комісії, в якому порушується питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , як такого, що відбув 1/2 строку призначеного покарання та довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник Комсомольського виправного центру подання підтримав у повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 наполягав на задоволенні подання та прохав звільнити його умово-достроково.

Прокурор проти умовно-дострокового звільнення засудженого заперечував, посилаючись на те, що засуджений фактичного не відбув половини строку покарання, визначеного судом при пом`якшенні покарання.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 24 квітня 2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.286,69 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2014 року невідбуту частину основного строку покарання 2 роки 7 місяців 18 днів замінено більш м`яким у виді обмеження волі.

За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 листопада 2014 року строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано час слідування під вартою до постановки на облік у виправному центрі терміном 14 днів у відповідності до вимог ст.72 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Комсомольському ВЦ №136 починаючи з 13 листопада 2014 року, куди прибув з Машівської виправної колонії №9.

Згідно з матеріалами пред`явленого подання вбачається, що засуджений ОСОБА_4 , за час відбування покарання в установі, режим утримання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку і ставлення до праці отримав заохочення, до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує відповідально. За наданою суду характеристикою засуджений на заходи індивідуально-виховного характеру реагує вірно, зарахований до програми диференційного виховного впливу за напрямком «Підготовка до звільнення».

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За нормами ч.ч.2,3 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув певний строк покарання, призначений судом, в залежності від ступеня тяжкості скоєнного ним злочину.

Виходячи із змісту ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання було замінене більш м`яким, умово-дострокове звільнення застосовується за встановленими статтею 81 цього Кодексу правилами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

З огляду на викладене та враховуючи, що при пом`якшенні покарання за судовим рішенням, було визначено строк невідбутої частини покарання у виді 2 років 7 місяців 18 днів, суд вважає, що строк відбуття ОСОБА_4 покарання підлягає обрахуванню з фактичної дати винесення ухвали про заміну йому покарання, тобто з 29 жовтня 2014 року.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді, з урахуванням 14 днів, що були зараховані в строк відбування покарання ОСОБА_4 за ухвалою суду від 20 листопада 2014 року, засуджений відбув 8 місяці 23 дні, визначеного судом покарання, що є меншим за половину цього покарання.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 позитивно характеризується, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів виправлення, проте, не відбув половини строку покарання призначеного судом, що є обов`язковою умовою в контексті ст.81 КК України, суд вважає подання необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
У задоволенні спільного подання Комсомольського виправного центру №136 та спостережної комісії виконкому Комсомольської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1