ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ: [1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який має малолітню дитину 2008 р.н., такого, що не має судимості,
- за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням та іспитовим строком на 1 рік 8 місяців та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 2,3,4 ст. 76 КК УКраїни.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1 882 грн 95 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 грн моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 змінено: частково задоволено апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 та збільшено розмір відшкодування моральної шкоди до 5 000 грн. В решті вирок залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, 13 травня 2014 року, приблизно о 19 годині, перебуваючи на автомобільній стоянці, що розташована перед входом до ТЦ «Караван» на вул. Г.Праці, 7 у м. Харкові, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, нехтуючи правила та нормами суспільства, умисно завдав ОСОБА_6 не менше трьох ударів у голову, а також не менше двох ударів ногами по руках, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_7 , взяв у руки гумову палицю, що знаходилась у його автомобілі та була заздалегідь заготовлена для нанесення тілесних ушкоджень, та завдав нею удар по спині ОСОБА_6 , спричинивши фізичний біль, а потім вдарив цією гумовою палицею по автомобілю «ДЕУ Нексія», чим завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на 1 882 грн 95 коп.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону при вирішенні цивільного позову у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , просить переглянути судові рішення у касаційному порядку та збільшити розмір відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Зокрема, потерпілий вважає, що сума стягнення для відшкодування матеріальної шкоди 1 882 грн 95 коп. і сума компенсації моральної шкоди - 5 000 грн є невідповідними фізичному болю та моральним стражданням, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевним стражданням та пошкодженням його майна.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ОСОБА_6 з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі, перевірених у судовому засіданні в установленому кримінальним процесуальним законом порядку та у касаційній скарзі не оскаржується.
Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК Українитакож не оспорюється у касаційній скарзі.
Доводи касаційної скарги потерпілого ОСОБА_6 щодо неправильного вирішення його цивільного позову у кримінальному провадженні є необґрунтованими.
Так, відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як убачається зі змісту судових рішень, зважаючи на зміни, внесені апеляційним судом при вирішенні питання щодо розміру суми на відшкодування як моральної шкоди, так і матеріальної шкоди, суд в повній мірі урахував конкретні обставини справи і прийняв рішення відповідно до вимог ст. 1167 ЦК.
Щодо стягнення коштів на лікування, з матеріалів провадження та судових рішень вбачається, що з наданих потерпілим документів чеків на придбання ліків, не видно, що саме внаслідок спричинених тілесних ушкоджень потерпілому були виписані ліки, які були придбані по чекам, а з витягу медичної картки, неможливо зрозуміти призначення лікування.
В той же час потерпілому роз`яснено, що він має право звернутися до суду щодо стягнення матеріальної шкоди, у зв`язку з травмою та призначеним лікуванням в порядку цивільного провадження, надавши відповідні документи.
Апеляційний розгляд провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Всі наведені в апеляції потерпілого доводи, аналогічні за своїм змістом доводам, викладеним у касаційній скарзі, належним чином було перевірено і частково задоволено. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував у своєму рішенні, і вважати його необґрунтованим чи сумнівним немає підстав.
З огляду на те, що кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень кримінального процесуального закону не допущено, то касаційна скарга потерпілого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів,
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-2596 Категорія: ч. 4 ст. 296 КК
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_8 ,
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_9 ,
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1