У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7,
розглянувши в судовому засіданні у місті Києві 20 жовтня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

засуджений ОСОБА_4 5 жовтня 2015 року звернувся через Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду України із заявою, датованою 21 вересня 2015 року, про перегляд Верховним Судом України постановленої щодо нього ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року. Зазначена заява була передана до Верховного Суду України 6 жовтня 2015 року.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2003 року ОСОБА_4 засуджено за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п'ятнадцять) років та за пунктами 9, 13 частини другої статті 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі статті 70 КК остаточно йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 2 жовтня 2003 року касаційні скарги засудженого та адвоката ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_4 без зміни.

23 жовтня 2014 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Апеляційного суду Київської області із заявою про перегляд зазначеного вироку за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 грудня 2014 року заяву засудженого залишено без задоволення, оскільки наведені в заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими відповідно до статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Київської області від 30 грудня 2014 року відмовлено на підставі пункту 2 частини другої статті 428 КПК.

За змістом заяви засудженого ОСОБА_4, рішення суду касаційної інстанції від 28 квітня 2015 року щодо нього підлягає перегляду за пунктом 1 частини першої статті 445 КПК з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність. Однак, мотивуючи своє прохання, заявник посилається на порушення судами при розгляді його заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами і оскарженні судового рішення з цього питання норм процесуального права, передбачених статтями 462, 463, 466 КПК.

На підтвердження неоднакового застосування норм права, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, ОСОБА_4 долучив до заяви копії взятих з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвал колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2015 року щодо ОСОБА 1 та ОСОБА 2, та колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 21 квітня 2015 року щодо ОСОБА 3.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву та долучені копії судових рішень, колегія суддів вважає, що заяву про перегляд судового рішення необхідно залишити без розгляду.

Так, із тексту заяви та доданих матеріалів убачається, що засуджений ОСОБА_4 5 жовтня 2015 року звернувся із заявою, датованою 21 вересня 2015 року, через Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року щодо нього.

Відповідно до частини першої статті 447 КПК заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Судове рішення, стосовно якого засуджений ОСОБА_4 подав заяву про перегляд, було ухвалено судом касаційної інстанції 28 квітня 2015 року, а судові рішення, на які здійснюються посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, ухвалені 21 квітня 2015 року та 4 червня 2015 року.

Отже, засуджений ОСОБА_4 подав заяву про перегляд судового рішення з пропуском установленого законом строку.

У заяві засуджений не просить поновити порушений строк і не наводить ніяких доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку.

Згідно з вимогами статті 447 КПК, якщо особа не порушує питання про поновлення пропущеного строку заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду.

З огляду на викладене та керуючись статтею 447 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд постановленої щодо нього ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7