Апеляційний суд Вінницької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого-судді Петришина І.П.

суддів: Нешик Р.І., Паська Д.П.

за участю прокурора Меєчка О.М.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника цивільного відповідача ОСОБА_3

розглянула 21 квітня 2010 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_4, а також представника цивільного відповідача на вирок Хмільницького міськрайонного суду від 2 червня 2009 року, яким

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_5 Болгарія, не судимий

засуджений за ст. 286 ч. З КК України на пять років позбавлення волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на два роки.

З TOB «СОВАТ» ОСОБА_5 Болгарія стягнуто на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 44641 гр. 75 коп. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 400000 гр. у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

З ОСОБА_4 стягнуто 600 гр. 44 коп. за проведення судових експертиз.

Вирішено питання з речовими доказами.

Як вбачається з вироку місцевого суду ОСОБА_4 визнаний винним і засуджений за те, що він 27.04.2008 року близько 18 год. 50 хв. керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом, в якому перевозив 20220 кг. технічного вуглецю, рухаючись автодорогою м. Бердичів-Могилів-Подільський порушив положення п. 10.1., п. 12.1., п. 12.3. Правил дорожнього руху України, з врахуванням вантажу та дорожніх умов невірно обрав швидкість керованого ним транспортного засобу, в звязку з чим не зміг контролювати його рух та безпечно керувати ним і в районі перехрестя з другорядною дорогою, яка веде в напрямку с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7, що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_8 загинули, пасажир ОСОБА_6 отримав тяжкі

тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_2 - легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

В апеляції адвоката ставиться питання про зміну вироку в частині призначення покарання ОСОБА_4 та застосування до нього положень ст. 75 КК України. Разом з цим у апеляції ставиться питання про те, що вирок стосовно ОСОБА_4 є незаконним та необґрунтованим внаслідок однобічності досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що суд невірно оцінив докази по справі, взявши до уваги докази, які є сумнівними та не проаналізував доводи ОСОБА_4, висунуті ним на свій захист, в тому числі і щодо обопільності вини у дорожньо-транспортній пригоді водіїв обох транспортних засобів учасників цієї пригоди. Призначивши додаткову комплексну автотехнічно-трасологічну експертизу суд не забезпечив її проведення, тобто питання, які суд вважав нез'ясованими такими і залишилися.

В апеляції представника цивільного відповідача ставиться питання про зміну вироку, зняття арешту з транспортних засобів та повернення їх власнику, передачу пошкодженого автомобіля цивільному відповідачу та зменшення вдвоє суми відшкодування моральної шкоди.

На думку апелянта на транспортні засоби, вказані у вироку, не може бути накладено арешт та проведено відчуження без згоди заставодержателя, а саме ОАТ «Банк ДСК».

Заслухавши доповідача, виступ адвоката ОСОБА_1, який підтримав доводи, викладені в його апеляції, виступ представника цивільного відповідача ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію, виступ потерпілої ОСОБА_2, яка просить залишити вирок без змін, виступ прокурора, який вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню, оскільки судове слідство пройшло з істотними порушеннями положень кримінально-процесуального закону щодо дослідження доказів та повноти з'ясування всіх обставин справи, а мотивувальна частина вироку не відповідає положенням ст. 334 КПК України, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апелянтів колегія суддів приходить до висновку, що апеляції частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 257 КПК України при розгляді справи суд першої інстанції повинен безпосередньо дослідити докази по справі: допитати підсудного, потерпілих, свідків та дослідити інші докази, забезпечивши дотримання принципу усності судового розгляду. Проте, місцевий суд не дотримався принципів безпосередності та усності судового розгляду. Так, не дотримавшись виконання положень ст.ст. 306 та 308 КПК України суд оголосив показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9, які не зявилися в судове засідання з невідомих причин, неявку їх не було визнано неможливою, що є незаконним, але на показання цих осіб суд зіслався у вироку як на докази вини ОСОБА_4, не була допитана як потерпіла і ОСОБА_2, хоча на її показання теж є посилання як на доказ вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

Постановлюючи вирок суд не дотримався положень ст. ст. 323 і 334 КПК України щодо законності і обґрунтованості вироку, змісту його мотивувальної частини.

В порушення вищезазначених норм закону місцевий суд не забезпечив всебічного і повного дослідження доказів по справі, не дав їм належної оцінки. Зовсім не звернув увагу на доводи, висунуті підсудним ОСОБА_4 на свій захист та доводи його адвоката.

Суд хоча відповідно до положень ст. 314 КПК України оглянув і оголосив документи, що є доказами в справі, але порушивши положення ст. 334 ч. 1 КПК України тільки перелічив їх назви, не проаналізувавши фактичних даних, що в них містяться і не зазначив такі дані, які стосуються обставин, що доказуються, а це є недопустимим.

Розвязуючи цивільний позов суд не зазначив якими нормами матеріального права він керувався та чому відхилив заперечення щодо його задоволення, висунуті представником цивільного відповідача.

Оскільки вирок суду постановлений з істотними порушеннями положень кримінально-процесуального закону, то вирішити питання про застосування до ОСОБА_4 ст. 75 КК України є неможливим.

Наведене свідчить, що вирок підлягає скасуванню на підставі ст. ст. 367 ч. 1 п. 1 та 3 КПК України.

При новому розгляді справи мають бути дотримані положення закону про безпосередність і усність судового розгляду, положення ст. 22 КПК України про всебічне, повне і обєктивне дослідження обставин справи, а у разі винесення вироку дотримані положення ст.ст. 323 і 334 КПК України щодо законності і обґрунтованості вироку та змісту його мотивувальної частини. Цивільний позов має бути розвязаний згідно ст. 328 КПК України з посиланням на застосовані норми матеріального права.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 та апеляцію представника цивільного відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати вирок Хмільницького міськрайонного суду від 2 червня 2009 року стосовно ОСОБА_10, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд але іншим суддею.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 залишити взяття під варту.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом вірно: