Справа № 137/2026/15-к
У Х В А Л А

30.11.2015

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

в присутності сторін кримінального провадження : представника лікарні ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Літині подання лікаря-психіатра ОСОБА_3 про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, як захід медичного характеру щодо ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся лікар-психіатр Літинської ЦРЛ ОСОБА_3 із поданням про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, як захід медичного характеру ОСОБА_6 . В поданні зазначає, що вперше психічні розлади у ОСОБА_6 з`явилися в 2000 році, після смерті батька. Вона стала погано спати, з`явилось відчуття безпідставного страху, тривоги, знизився настрій. Почала заявляти оточуючим, що вона бачить померлого батька, він приходить до неї. Чула «голоси» загрозливого характеру, стала занадто «релігійною», почала молитись, «виганяти нечисту силу з хати», почала називати себе «великою грішницею». У зв`язку з цим була госпіталізована до ВОПЛ №2, де знаходилась з 22.03.2000р. по 18.04.2000р. з діагнозом: Реактивний психоз, депресивно-параноїдний синдром. В стані покращення, була виписана додому. З того часу неодноразово лікувалася стаціонарно у ВОПЛ №2 з 06.02.2001р.по 05.03.2001р., з17.04.2001 р. по 21.06.2011 р., з 18.02.2002 р. по 29.03.2002 р. В червні 2001р. була визнана інвалідом ІІ Групи у зв`язку з встановленням діагнозу:параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу. В липні 2004р. психічний стан хворої погіршився, знову з`явились "голоси", почала вважати, що «в неї вселилась нечиста сила, яка керувала нею". Через, що проходила курс лікування у ВОПНЛ№1 з 30.07.2004 р. по 16.09.2004 року. Була виписана додому у супроводі чоловіка в стані покращення.

Після загострення психічного стану ОСОБА_6 , 14.12.2004 року намагалась скоїти суїцид. Зачинившись в будинку, взяла ніж і почала наносити собі тілесні пошкодження, в результаті чого були різані рани трахеї, шиї, грудної клітки та черева. В цей час до неї підбігла її донька і намагалась відібрати ніж. У відповідь на це, хвора стиснула дитину за горло і тримала її так до того, поки дитина не померла від задухи. З 14.12.2004 р.по 22.12.2004 р. хвора перебувала на лікуванні у хірургічному відділенні Літинської ЦРЛ. З 22.12.2004 р.по 10.01.2005 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні у ВОПНЛ №1. Згодом з 10.01.2005 р. по 24.01.2005 року стаціонарно проходила судово-психіатричну експертизу у ВОПНЛ. По відношенню до скоєного, ОСОБА_6 була визнана неосудною та до неї застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу під суворим наглядом. Хвора перебувала на примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні з 15.06.2005 р.по 01.11.2011 року. З 02.11.2011 р. по 19.06.2012 р.знаходилась на примусовому стаціонарному лікуванні, як захід медичного характеру у ВОПНЛ ім.акад.Ющенка. Рішенням Ленінського райсуду м.Вінниця від 06.06.2012 року ОСОБА_6 було змінено примусове стаціонарне лікування на примусове амбулаторне лікування, як захід медичного хзарктеру, за місцем проживання. За цей час отримувала підтримуюче амбулаторне лікування у лікаря психіатра Літинської ЦРЛ. Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області та Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 шість разів було продовжено застосування амбулаторного примусового лікування, як заходу медичного характеру. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 23.10.2015року, ОСОБА_6 знову рекомендовано продовжити надання амбулаторно-примусового лікування як захід медичного характеру. Тому, за таких обставин виникла необхідність у даному поданні. В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_3 , подання підтримав в повному обсязі та просив продовжити надання ОСОБА_6 амбулаторно-примусового лікування, як захід медичного характеру. Прокурор та адвокат не заперечили проти задоволення даного подання. Дослідивши матеріали, які є усправі, взявши до уваги думку учасників процесу, суд вважає, що подання обгрунтоване та підлягає до задоволення. Із акту комісії лікарів №117 від 23.10.2015 року (а.с.3-4) судом встановлено, що ОСОБА_6 хворіє на параноїдальну шизофренію безперервний тип перебігу. За таким психічним станом їй рекомендовано продовжити надання амбулаторного примусового лікування, як захід медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення, застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря - психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

На підставі викладеного та керуючись ст.95 КК України, ст.ст. 512,514,516 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Подання задовільнити. Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , застосування амбулаторного психіатричного лікування в примусовому порядку, як захід медичного харктеру, строком на 6 місяців. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1