АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/8012/15-к
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/1076/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акта
У Х В А Л А
іменем України
07 грудня 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001973 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому розгляді суду першої інстанції, на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 16 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що викладений в обвинувальному акті висновок щодо кваліфікації інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_7 дій не ґрунтується на законі. Зі змісту обвинувального акту випливає, що обвинувачена шляхом обману заволоділа чужим майном декількох осіб, при цьому виклад фактичних обставин злочину має розмежування щодо дій кожного потерпілого за часом вчинення, за розміром шкоди, завданої кожному з потерпілих, тобто дії обвинуваченої стосовно кожного з потерпілих є різними самостійними діями, полягають у вчиненні декількох окремих злочинів, які утворюють сукупність злочинів та повторність злочинів. Отже, опис фактичних обставин інкримінованих обвинуваченій дій не містить посилання на вчинення нею тотожних діянь, об`єднаних єдиним умислом та єдиною метою на заволодіння чужим майном та загальний розмір заподіяної шкоди. Крім того, обвинувальний акт та реєстр матеріалів містять суперечності щодо дати повідомлення ОСОБА_7 про підозру, де зазначено 26.06.2015 року та 26.05.2015 року відповідно.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі вказує на незаконність ухвали суду першої інстанції. Стверджує, що суд вийшов за межі підготовчого судового засідання, аналізуючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення про неправильність кваліфікації. Крім того, недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, у дебатах прокурор залишився на своїй попередній позиції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно зі ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України.

Так, ч. 1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті даної статті має відображатись у обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Даний принцип закріплений у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Зазначених вимог закону при складанні обвинувального акта ні слідчим, ні прокурором не дотримано.

За змістом судового рішення, у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції встановив, що викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 ст. 190 КК України є неконкретним, зокрема, в ньому не конкретизовано, чи вчинення нею тотожні діяння, об`єднані єдиним умислом та єдиною метою на заволодіння чужим майном шляхом обману; чи вчинено нею декілька окремих злочинів стосовно кожного з потерпілих, які утворюють сукупність та повторність.

Ці обставини впливають на конкретність формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.1 ст. 190 КК України.

Згідно із чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати в чому він обвинувачується, а обвинувальний акт має бути конкретним за своїм змістом.

Така неконкретність та суперечливість пред`явленого обвинувачення порушує право обвинуваченої на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Зазначені вище недоліки обвинувального акту є істотними, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, тому доводи прокурора в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Під час усунення цих недоліків мають бути усунені і ряд інших недоліків, всякого роду неточності та суперечності, які зазначені в ухвалі суду першої інстанції.

Доводи прокурора про те, що суд у підготовчому судовому засіданні вийшов за межі своїх повноважень, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки суд не вирішував питання про формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченої, а лише перевірив - чи відповідає викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення вимогам кримінального закону, зокрема, чи містить це обвинувачення виклад як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони злочину.

Встановивши зазначені вище порушення закону, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в ухвалі навів ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 16 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001973 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 190 КК України, повернуто прокурору без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 07 грудня 2015 року
Ухвала набрала законної сили 07 грудня 2015 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2