Справа № 1 кс/712/ 3698/14-к
Провадження № 1 кс/712/ 1353/14
СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРКАСИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2014 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши скаргу Ліквідатора закритого товариства Ремонтно-будівельно-монтажного управління 7 арбітражного керуючого ОСОБА_4 на постанову від 21.09.2013 року слідчого ОСОБА_3 слідчого відділу Черкаського районного відділу УМВС України в Черкаській області про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ
Арбітражний керуючий ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою на постанову від 21.09.2013 року слідчого ОСОБА_3 слідчого відділу Черкаського районного відділу УМВС України в Черкаській області про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування своєї скарги вказував, що 24 січня 2013 року до слідчого відділу Придніпровського районного відділу в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення керівником ЗАТ Ремонтно-будівельно-монтажне управління 7 ОСОБА_5 , а саме привласнення майна ЗАТ РБМУ-7 та привласнення (приховування) офіційних документів, штампів, печаток ЗАТ РБМУ-7 шляхом зловживання службовим становищем.

З метою отримання відомостей про результати розгляду заяви, 17.03.2013 року на адресу СВ Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області направлялись запити. Листом від 04.04.2013 року № 4313 повідомлено про те, що матеріали кримінального провадження № 0000341 за заявою стосовно неправомірних дій керівника ЗАТ РБМУ-7 направлені до прокуратури м. Черкаси для визначення підслідності.

Листом від 14.05.2013 року № 221-3157-13 було повідомлено про те, що матеріали кримінального провадження № 0000341 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України за територіальною підслідністю було скеровано до Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області.

Згідно повідомлення про проведення досудового розслідування від 10.07.2013 року № 10212 вбачається, що 11.02.2013 року старшим слідчим СВ Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 прийнято до провадження та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000341.

Оскільки відомостей про хід досудового розслідування тривалий час не надходило, 18.11.2013 року було направлено листа до Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області. Так як відповіді на лист не надійшло, 23.12.2013 року лист було направлено повторно.

Через те, що як на лист від 18.11.2013 року, так і на лист від 23.12.2013 року відповіді від Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області не надходило, на адресу Управління МВС України в Черкаській області було направлене звернення щодо вжиття заходів по сприянню належного інформування Черкаського РВ результатів розгляду звернень ліквідатора ЗАТ РБМУ-7.

06 березня 2014 року ним було отримано супровідний лист від 05.03.2014 року № 2683 з доданою до нього копією постанови від 21.09.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000341.

Зі змісту доданої копії постанови від 21.09.2013 року вбачається, що кримінальне провадження № 0000341 від 21.09.2013 року було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПКУкраїни. Відповідно до ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, представником чи законним представником.

Копію постанови про закриття кримінального провадження від 21.09.2013 року, ліквідатором ЗАТ РБМУ-7, арбітражним керуючим ОСОБА_4 було отримано лише 06.03.2014 року, отже строк її оскарження згідно ст. 304 КПК України складає період з 07.03.2014 по 17.03.2014 року (оскільки закінчення процесуального строку спливає 16.03.2014 року - у вихідний день, то згідно ч. 7 ст. 115 КПК України останнім днем строку вважається наступний робочий день - 17.03.2014 року).

Вважає, що є всі підстави вважати, що винесена слідчим СВ Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області 21.09.2013 року постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає до скасування, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК`України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова від 21.09.2013 року була вмотивована тим, що проведеними слідчими діями у кримінальному провадженні будь-яких беззаперечних доказів заволодіння зазначеним у допиті ОСОБА_4 як потерпілого майном ЗАТ РБМУ-7 його колишнім керівником ОСОБА_5 не здобуто, неспроможність ліквідатора підприємства ОСОБА_4 витребувати в останнього документів, печаток та іншого майна носить цивільно-правовий характер, яка має бути предметом для розгляду судів загальної юрисдикції.

Однак з такими доводами слідчого не можливо погодитись, виходячи з наступного.

Так, в постанові при обґрунтуванні її винесення вказується про проведення допиту ОСОБА_4 в якості арбітражного керуючого, ліквідатора ЗАТ РБМУ-7. В той же час, відсутні дані з приводу того, що викликався та допитувався безпосередньо колишній керівник ЗАТ РБМУ-7 ОСОБА_5 , слідчим не встановлено місцезнаходження документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей ЗАТ РБМУ-7, відсутні посилання на докази, якими б спростовувалося б факти наявності документації, печаток штампів, матеріальних та інших цінностей ЗАТ РБМУ-7 (оскільки колишній керівник ЗАТ РБМУ- 7, незважаючи на приписи Закону та письмові вимоги ліквідатора, документацію, печатки, штампи матеріальні та інші цінності ЗАТ РБМУ-7 не передав та взагалі не надав жодних пояснень стосовно наявності/відсутності зазначених речей і явно ухиляється від виконання своїх обов`язків, це напряму вказує на умисні неправомірні діяння вчинені з його сторони, що несуть собою наслідки у вигляді перешкоджання в проведенні ліквідаційної процедури та містять ознаки цілого ряду злочинів).

Як вказувалось вище, підставою для закриття кримінального провадження було відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Варто зауважити на тому, що ч. 1 ст. 190 КК України була визначена як попередня кваліфікація кримінального правопорушення (тобто кваліфікація не остаточна і могла бути змінена та/або доповнена по ходу досудового розслідування).

В той же час, в заяві від 23.01.2013 року № 62 вказувалось про вчинення колишнім керівником ЗАТ РБМУ-7 ОСОБА_5 передусім злочинів передбачених ч. 1 ст. 191 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України.

При винесенні постанови слідчий не надав правову оцінку стосовно діянь ОСОБА_5 в аспекті вищевказаних статей, хоча якраз ознаки злочинів передбачених ч. 1 ст. 191 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України у діяннях ОСОБА_5 містяться.

Більш того, за наявності ознак інших злочинів (відмінних від тих стосовно яких проводиться досудове розслідування), слідчий зобов`язаний був внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відповідно або провести досудове розслідування й по таких кримінальних правопорушеннях об`єднавши їх із кримінальним провадженням № 0000341, або ж вирішити питання про їх підслідність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 5 ст. 216 КПК України передбачено, що якщо під час досудового розслідування буде встановлено інші злочини, вчинені особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, або іншою особою, якщо вони пов`язані зі злочинами, вчиненими особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, і які не підслідні тому органу, який здійснює у кримінальному провадженні досудове розслідування, то у разі неможливості виділення цих матеріалів в окреме провадження прокурор, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, своєю постановою визначає підслідність всіх цих злочинів.

Відповідно до ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). У разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Частиною 1 ст. 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відповідно до ст. 11 Кримінального кодексу України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину передбачає собою сукупність наступних елементів: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 191 КК України передбачено кримінальну відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 КК України настає кримінальне покарання за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Керівником З AT РБМУ-7 виходячи з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на момент відкриття ліквідаційної процедури являвся ОСОБА_5 , відповідно він був відповідальною особою за збереження майна, документації банкрута, печаток, штампів, інших цінностей. Враховуючи, що ЗАТ РБМУ-7 розпочало свою діяльність з 19.08.1996 року й проведено його державну реєстрацію в Реєстрі за № 0007532, а визнано його банкрутом лише 03.01.2013 року. За цей час діяльності у вказаної юридичної особи має бути документація того чи іншого характеру (установча, фінансово-господарська, трудовий архів тощо), певне майно (цінності) та печатки і штампи (основні складові необхідні для нормального функціонування суб`єкта господарювання), відомостей про її відсутність з тих чи інших причин у керівника ЗАТ РБМУ-7 ОСОБА_5 ні у ліквідатора, ні в слідчого на момент проведення досудового розслідування не було. З цього слідує, що ОСОБА_5 (як остання відповідальна особа за збереження майна, документації, печаток та штампів ЗАТ РБМУ-7) документацію ЗАТ РБМУ-7, майно та інші цінності, печатки та штампи приховує, їх привласнив (розтратив) чи в іншій формі неправомірно ухиляється від обов`язку їх передачі ліквідатору, а отже в таких його діяннях наявні ознаки кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 190,191 та 357 КК України.

Твердження слідчого стосовно неспроможності витребування ОСОБА_4 у керівника ЗАТ РБМУ-7 документів, печаток та іншого майна, яка носить цивільно- правовий характер, повністю спростовується передбаченими ст.ст. 191 та 357 КК України правовими кваліфікаціями злочинів, за які наступає кримінальна відповідальність і обставинами висвітленими ліквідатором ЗАТ РБМУ-7 у заяві про вчинення кримінального правопорушення стосовно наявності ознак злочинів у діяннях колишнього керівника ЗАТ РБМУ-7 ОСОБА_5 . Більш того, законодавством не заборонено притягнення однієї і тієї ж особи до різних видів юридичної відповідальності (Конституція України містить заборону стосовно притягнення особи до одного і того ж виду юридичної відповідальності), відповідно у випадку наявності ознак злочину у діяннях особи, автоматично з`являється підстави для притягнення такої особи до кримінальної відповідальності, а в процесуальному плані - відкриття кримінального провадження, проведення досудового розслідування та передання справи до суду для розгляду і винесення остаточного рішення.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги.

Заслухавши доводи представника скаржника, який просив задовольнити дану скаргу, думку прокурора, вважаю, що скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого.

Слідчий, внаслідок поверхневого досудового розслідування, не встановивши обставини, які в першу чергу необхідно було встановити для об`єктивного проведення досудового розслідування, абсолютно неправомірно закрив кримінальне провадження № 0000341.

Під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення, за результатами якого винесено оскаржувану постанову, службова особа органу внутрішніх справ не вчинила жодних слідчих дій, спрямованих на перевірку викладених у повідомленні подій та проведення належного досудового розслідування, зокрема щодо збирання, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для справи.

При таких обставинах скарга підлягає до задоволення.

Вивчивши скаргу, керуючись ст.ст. 306-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу Ліквідатора закритого товариства Ремонтно-будівельно-монтажного управління 7 арбітражного керуючого ОСОБА_4 на постанову від 21.09.2013 року слідчого ОСОБА_3 слідчого відділу Черкаського районного відділу УМВС України в Черкаській області про закриття кримінального провадженнязадовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Черкаського районного відділу УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 21.09.2013 року.

Зобовязати СВ Черкаського районного відділу УМВС України в Черкаській області продовжити досудове розслідування кримінального провадження № 000341.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1