Справа №11-472/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Ященка В.А.

суддів - Борсая В.М., Забари І.К.

з участю прокурора Кононової Л.Ф.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 липня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 126 КК України до 100 годин громадських робіт.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

7 лютого 2009 року музичний керівник-вихователь ОСОБА_2 проводив урок музики в 4 класі Правдинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат для дітей сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування Великописарівського району Сумської області. Коли під час уроку учениця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, випадково впала зі стільця, засуджений підійшов до дівчини, схопив її за волосся і почав нахиляти вниз, утримуючи біля хвилини та завдаючи фізичного болю, незважаючи на те, що ОСОБА_3 почала плакати. Продовжуючи урок, засуджений попрохав учня ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, закрити вікно у класі, на що той погодився та став виконувати вказівку вчителя, але закрити вікно не зміг, про що повідомив ОСОБА_2 Після цього засуджений ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_4 та вдарив його рукою в обличчя, чим завдав фізичного болю, від чого учень почав плакати. Через деякий час, коли ОСОБА_4 заспокоївся та підійшов до вчителя і попрохав його заграти улюблену пісню, ОСОБА_2 знову вдарив учня рукою в обличчя, в результаті чого ОСОБА_4 сів за парту та від болю почав плакати.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок скасувати, оскільки він визнаний винним та засуджений незаконно, так як злочину, який йому інкримінується, не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст апеляції, засудженого ОСОБА_2, який апеляцію підтримав, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає доказам, які були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні, оцінених у сукупності, як того вимагає ст. 323 КПК України і які суд поклав в основу обвинувального вироку.

З викладеними в апеляції доводами про безпідставність засудження ОСОБА_2 за зазначений злочин колегія суддів не може погодитися.

Оцінюючи показання потерпілих дітей, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх достовірними, оскільки вони були послідовними як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні, не містять суперечностей і підтверджуються іншими розглянутими в судовому засіданні доказами.

Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_3, на уроці 7 лютого 2009 року учень ОСОБА_5, якого вчитель ОСОБА_2 викликав до дошки, спіткнувся коли йшов, і тоді вчитель, подумавши, що вона його перечепила, підійшов до неї, схопив за волосся, потягнув та почав утримувати, внаслідок чого вона впала та почала плакати від болю.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив у судовому засіданні, що 7 лютого 2009 року під час уроку на прохання вчителя ОСОБА_2 не зумів закрити вікно у класі, після чого ОСОБА_2 підійшов до нього та вдарив рукою по обличчю. Він сів за парту та почав плакати від болю, а коли через деякий час заспокоївся і попрохав вчителя ОСОБА_2 заспівати пісню, то останній знову вдарив його рукою по щоці.

Законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 пояснила, що працювала класним керівником у класі, в якому навчалися потерпілі діти. 7 лютого 2009 року від дітей класу вона дізналася, що вчитель ОСОБА_2 тягав ученицю ОСОБА_3 за волосся, а учня ІНФОРМАЦІЯ_5, про що вона доповіла керівництву школи.

Показання потерпілих обєктивно узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вони навчаються у Правдинській школі-інтернат і 7 лютого 2009 року під час уроку вчитель музики ОСОБА_2 в їх присутності тягав ученицю ОСОБА_3 за волосся, а також вдарив рукою по обличчю учня ІНФОРМАЦІЯ_3, внаслідок чого останні плакали від спричиненого болю.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що працює директором Правдинської школи-інтернат Великописарівського району і вчителя музики ОСОБА_2, який на той час працював у школі, може охарактеризувати як фахівця своєї професії, який разом з тим, був надто вимогливий до дітей. 7 лютого 2009 року від заступника директора школи вона дізналася, що у ОСОБА_2 виник у класі конфлікт, під час якого він побив дітей. На її запитання до вчителя, що трапилося під час уроку, ОСОБА_2 відповів, що діти нестерпні. Коли вона сказала, що повідомить про його конфлікт із дітьми до міліції для проведення перевірки, ОСОБА_2 побажав звільнитися зі школи за власним бажанням.

За висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 13 листопада 2009 року, засуджений ОСОБА_2 виявляє ознаки шизофренії, параноїчна форма, повна ремісія і виявляв такі на час вчинення злочину 7 лютого 2009 року, коли міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.с. 211-212).

Винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаних дій щодо потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_4 підтверджується й іншими наявними у справі доказами, яким суд дав оцінку у вироку.

Як видно з матеріалів справи, слідчими органами і судом досліджені всі обставини, зясування яких могло мати істотне значення для правильного вирішення справи. Проявів упередженості щодо ОСОБА_2 як з боку слідчих органів, так і суду колегією суддів не виявлено.

Тому твердження у апеляції засудженого про однобічність і необєктивність судового слідства необгрунтоване.

Безпідставними є також доводи в апеляції ОСОБА_2 про істотне порушення судом кримінально-процесуального законодавства, оскільки колегія суддів, перевіривши матеріали справи не знаходить порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний і обгрунтований вирок, зокрема і порушень в частині обставин, що виключають участь судді у розгляді справи, повязаних із забезпеченням права підсудного на захист.

Злочинні дії засудженого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України.

Призначене засудженому ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_2 обвинувальний вирок є законним і обгрунтованим, а тому апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 липня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_1 ОСОБА_13