Справа № 183/1949/15
№ 1-кп/183/33/16
В И Р О К
іменем України
28 січня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004423 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 08 листопада 2014 року близько 12 годин 45 хвилин знаходився поблизу магазину ПП «Матвієнко», розташованого по вул. Боженко 23а м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на грабіж, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08 листопада 2014 року близько 12 годин 50 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер протиправний дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зайшов до приміщення крамниці ПП «Матвієнко», розташованого по вул. Боженко 23а м. Новомосковська, де побачив продавця ОСОБА_6 , в якої на шиї був золотий ланцюжок та золотий хрестик, після чого почав їй погрожувати дерев`яною палицею, яку знайшов неподалік на вулиці та заздалегідь приготував для вчинення грабежу, та вимагати віддати йому золотий ланцюжок 585 проби та золотий хрестик 585 проби загальною вагою 5 грам, що належать останній, а також грошові кошти із каси крамниці.

Зважаючи на психологічний стан ОСОБА_6 , яка була налякана, остання була змушена погодитись та віддати ОСОБА_5 вказані золотий ланцюжок та золотий хрестик загальною вагою 5 грамів 585 проби вартістю 1500 гривень, що їй належать, та грошові кошти з каси крамниці в сумі 5300 гривень, що належать ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік у невідомому напрямі та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень та ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5300 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 11 листопада 2014 року близько 20 годин 40 хвилин знаходився поблизу крамниці ПП «Ісаєвой» розташованого по вул. Червоноармійській 24 м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 11 листопада 2014 року близько 20 годин 45 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер протиправний дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зайшов до приміщення крамниці ПП «Ісаєва О.П.», розташованої по вул. Червоноармійській 24 м. Новомосковська, де в присутності двох продавців крамниці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 схопив обробний ніж, що лежав на прилавку, та, погрожуючи ним, почав вимагати віддати йому гроші з каси крамниці. Зважаючи на психологічний стан ОСОБА_8 , яка була налякана, остання віддала ОСОБА_5 з каси крамниці грошові кошти в сумі 905 гривень, що належать ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_5 на вимоги продавців повернути гроші не відреагував, з викраденими грошима з місця скоєння злочину втік та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 905 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у скоєних злочинах визнав та пояснив, що 08.11.2014 року о 12.45 годині він зайшов до магазину, який розташований по АДРЕСА_2 , в руках у нього була вербова гілка. Він спитав у продавця про місце знаходження грошей і вона показала йому де вони лежать. Взявши гроші він сказав зняти її золотий ланцюжок з хрестиком, на що остання передала йому свої золоті вироби. Потерпілій він не погрожував.

11.11.2014 року він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 . В магазині він зайшов за прилавок та почав вимагати гроші. За прилавком він побачив ніж і взяв його в руки. Два продавця виштовхали його із-за прилавку. Він їм пояснив, що йому потрібні лише гроші і одна з продавців віддала йому гроші в сумі 900 гривень і сказала, щоб він повернув ніж, на що він відмовився і пішов з магазину. В скоєному щиро розкаявся, збитки потерпілим відшкодував в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченого не має.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченого не має.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені ним злочинів на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:

по епізоду грабежу, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за ч. 2 ст. 186 КК України:
- показань потерпілої ОСОБА_6 про те, що 08.11.2014 року ОСОБА_5 зайшов до магазину по вул. Боженко м. Новомосковська, запитав цигарки, еклери, насіння. Коли вона відвернулася за насінням, повернувшись побачила, що ОСОБА_5 перескочив через стіл, продемонстрував ніж з дерев`яною ручкою, який знаходився під курткою. Вона під дією ножа віддала обвинуваченому гроші та ланцюжок. Вона закричала і ОСОБА_5 вибіг з магазину. Претензій до обвинуваченого не має, збитки їй відшкодовано в повному обсязі, просила призначити обвинуваченому покарання не позбавлене з позбавленням волі;

- протоколу огляду від 08.11.2014 року в ході проведення якого було оглянуто приміщення магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 заволодів майном ОСОБА_6 ;

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2014 року в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_6 на фото №4 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 08.11.2014 року заволоділа її золотими виробами;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 25.12.2014 року в ході проведення якого ОСОБА_5 розказав і показав як він 08.11.2014 року заволодів майном ОСОБА_6 та грошовими коштами, які належали потерпілій ОСОБА_7 .

Показання потерпілої ОСОБА_6 в частині погрози їй ножем шляхом його демонстрування, не знайшло свого підтвердження в наданих на дослідження інших доказах та суперечать показанням обвинуваченого, тому є сумнівним і відповідно до положення ч. 4 ст. 17 КПК України тлумачаться на користь обвинуваченого та приймаються судом, як вчинення злочину без застосування ножа;

по епізоду нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу за ч. 1 ст. 187 КК України:

- показань свідка ОСОБА_11 про те, що в листопаді 2014 року вона працювала у ОСОБА_10 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 11.11.2014 року вона працювала разом з ОСОБА_8 . Вона сиділа за комп`ютером, а ОСОБА_8 сиділа за касою. До магазину зайшов ОСОБА_5 різко схопив ніж накинувся на ОСОБА_8 . Вони почали з ним боротися та випхали його із-за вітрини. ОСОБА_5 підійшов до каси з ножем та почав вимагати гроші. ОСОБА_8 віддала йому гроші в сумі 930 гривень. Обвинувачений забрав гроші та ніж і пішов з магазину;

- показань свідка ОСОБА_8 про те, що 11.11.2014 року о 21.00 годині вона разом з ОСОБА_11 працювала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». До магазину зайшов ОСОБА_5 різко схопив за прилавком ніж та направився до неї. Вони з напарницею почали з ним боротися і виштовхали його за вітрину. ОСОБА_5 почав вимагати гроші, при цьому погрожуючи ножем, і вона віддала йому приблизно 900 гривень з каси. Після чого обвинувачений вийшов з магазину та забрав ніж з собою;

- протоколу огляду від 11.11.2014 року в ході проведення якого було оглянуто приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 вчинив розбійний напад та заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_10 ;

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2014 року в ході проведення якого свідок ОСОБА_8 на фото №4 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 11.11.2014 року заволоділа грошима в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2014 року в ході проведення якого свідок ОСОБА_11 на фото №2 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 11.11.2014 року заволоділа грошима в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 25.12.2014 року в ході проведення якого ОСОБА_5 розказав і показав як він 11.11.2014 року заволодів грошовими коштами, які знаходилися в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та належали потерпілій ОСОБА_10 ;

- відтвореними в судовому засіданні записами з камер відеоспостереження на яких зафіксовано як ОСОБА_5 11.11.2014 року скоїв розбійний напад в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , та заволодів грошовими коштами, які належали потерпілій ОСОБА_10 .

Під час судового розгляду прокурором було змінено обвинувачення з ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.

Потерпіла ОСОБА_10 надала заяву в якій зазначила, що вона підтримує позицію прокурора та обвинувачення в новій редакції, тобто за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.

Потерпіла ОСОБА_12 надала заяву в якій зазначила, що підтримує обвинувачення ОСОБА_5 за попередньою редакцією, тобто за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, однак зазначила, що приймати участь у судовому розгляді кримінального провадження вона не бажає, та їй байдуже на результат розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_7 надала заяву в якій зазначила, що підтримує обвинувачення ОСОБА_5 за попередньою редакцією, тобто за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, однак зазначила, що приймати участь у судовому розгляді кримінального провадження вона не бажає, та їй байдуже на результат розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що лише висловлення потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_7 про бажання підтримки обвинувачення в попередній редакції за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України недостатні та нічим не підтверджені, а їх письмові повідомлення про небажання приймати участь в судовому засіданні фактично свідчить про зворотне, а саме про не бажання підтримувати обвинувачення в попередній редакції.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним: грабежу, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за ч. 2 ст. 186 КК України; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу за ч. 1 ст. 187 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, відшкодувавши завдані збитки потерпілим, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_5 вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, має виразкову хворобу середнього ступеню тяжкості, хронічний гастродуоденіт в стадії загострення, має на утриманні матір похилого віку, яка страждає на тяжке захворювання кардіосклероз атеросклеротичний ГБ1 та потребує постійного нагляду лікаря-онколога, а також враховуючи думку потерпілих, які просили призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі, дає суду підстави для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки;

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Зарахувати в строк відбування покарання, час знаходження під вартою на стадії досудового розслідування з 05.12.2014 року по 16.03.2015 року включно, на підставі ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції у встановлені ними дні, не виїжджати без їх дозволу за межі України на постійне проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1