Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/107/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0009441 стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2015 року, якою клопотання у кримінальному проваджені, повернуто прокурору для усунення порушень вимог КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2015 року матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0009441 стосовно ОСОБА_8 повернуто прокурору для усунення порушень вимог КПК України.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що клопотання, надане суду, не відповідає вимогам ст. 292 КПК України, зокрема: в клопотанні не міститься позиції щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження; в клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а не суспільно-небезпечне діяння, та не вручено особі копію клопотання.
Крім того, в обвинувальному акті, в додатках, не зазначено кількість аркушів, які він містить.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вважає, що дана ухвала винесена незаконно, необґрунтовано, невмотивовано та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України, а тому підлягає скасуванню, оскільки клопотання містить усі відомості, передбачені ст. 292 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та захисника, які підтримали апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Такі вимоги щодо вказаного клопотання вичерпно регламентовані ст. 292 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначене клопотання містить усі відомості, що їх передбачено нормою статті 292 КПК України, а підстави з яких суд першої інстанції повернув клопотання є необґрунтованими.

Так, на виконання ч. 2 ст. 292 КПК України в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру зазначено, що «відносно ОСОБА_8 обрана міра запобіжного заходу у вигляді поміщення його до психіатричного закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», що позбавляє останнього можливості приймати участь в проведенні всіх необхідних слідчих дій, та розгляду клопотання в суді». Тобто твердження суду про відсутність позиції щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження є надуманою.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повинно відповідати вимогам статті 29 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повинно містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

На виконання зазначених вимог КПК України в клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, так як даний факт було встановлено в ході проведення досудового розслідування і останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного правопорушення, а вже потім проведено психіатричну експертизу та встановлено неосудність.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 506 КПК України якщо характер розладу психічної діяльності чи психічного захворювання особи перешкоджає проведенню процесуальних дій за її участю або участі у судовому засіданні, прокурор, суд мають право прийняти рішення про проведення відповідних процесуальних дій без участі такої особи.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 503 від 09.10.2015 року ОСОБА_8 , в момент вчинення правопорушення страждав і на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, що істотно вплинуло на його здатність в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому, з урахуванням захворювання особи, прокурором було прийнято рішення про проведення процесуальної дії - вручення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за відсутності ОСОБА_8 і вручено його копію лише захиснику.

Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті, в додатках, не зазначено кількість аркушів, які він містить є безпідставними, оскільки в даному провадженні відсутній обвинувальний акт і дана обставина не може слугувати підставою для повернення клопотання.

Таким чином, не зважаючи на викладені прокурором відомості в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, судом першої інстанції без законних на те підстав його повернуто.

Отже, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, яке є відповідним положенням ст. 292 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Будь-яких інших вимог, котрим повинне відповідати клопотання, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.

За вказаних обставин доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.

Водночас, судом першої інстанції до ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на 40 днів, тобто до 12.01.2016 року.

Враховуючи проміжок часу необхідний для надходження даного провадження до суду першої інстанції, після його розгляду в суді апеляційної інстанції, та те, що строк запобіжного заходу закінчується, колегія суддів вважає за можливим, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин правопорушення, продовжити останньому строк застосованого запобіжного заходу на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 418,419 КПК України колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2015 року, якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0009441 стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повернуто прокурору для усунення порушень вимог КПК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на 60 діб, а саме: з 17 год. 55 хв. 12.01.2016 року до 17 год. 55 хв. 11 березня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4