Справа № 473/3796/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" вересня 2015 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером 0002969 від 27 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

6 листопада 2013 року до ЄРДР за номером 0002969 , з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України, внесено відомості про те, що 04.11.2004 року ОСОБА_6 , шляхом обману без ознак шахрайства заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 1000 грн.

27.02.2015 року кримінальне провадження за номером 0002969 слідчим СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_7 закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України.

21 вересня 2015 року заявник ОСОБА_4 в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України оскаржила до суду постанову слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС від 27 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження за номером 0002969 .

В скарзі, поданій до суду, заявник ОСОБА_4 зазначає, що постанова слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_5 від 27 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження є передчасною, висновки слідчого не відповідають фактичним встановленим обставинам справи.

ОСОБА_4 . В судове засідання не з`явилась, надіславши суду заяву з проханням розглядати справу без її участі.

Прокурор Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної скарги, зазначаючи, що в діях ОСОБА_6 хоч формально і вбачається склад злочину, передбаченого ч. 1 ст.192 КК України, але шкода, завдана ОСОБА_4 не є значною, так як станом на 2004 рік значною шкодою була шкода на суму не менше 3 075 грн., тоді як ОСОБА_4 була завдана шкода ОСОБА_6 на суму лише 1000 грн.

З`ясувавши думки учасників процесу, а також дослідивши матеріали подані до скарги, та кримінальне провадження, слідчий суддя приходить до такого.

6 листопада 2013 року до ЄРДР за номером 0002969, з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України, внесено відомості про те, що 04.11.2004 року ОСОБА_6 шляхом обману без ознак шахрайства заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 . В сумі 1000 грн.

27.02.2015 року кримінальне провадження за номером 0002969 слідчим СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_7 закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 01.11.2004 року в м. Вознесенську Миколаївської області на території ТОВ Вознесенська протиерозійна станція відбулись загальні збори засновників даного підприємства ( в кількості 36 осіб, в тому числі за довіреністю) про продаж своїх часток у статутному фонді товариства ОСОБА_4 . На прохання засновників був запрошений нотаріус ОСОБА_8 , який надавав пояснення з приводу купівлі-продажу часток, відповідав на питання засновників стосовно купівлі-продажу часток. Рішення про відступлення часток у статутному фонді товариства на користь ОСОБА_4 було оформлено протоколом №1 загальних зборів товариства від 01.11.2004 року. При цьому до протоколу №1 від 01.11.2004 року був доданий додаток, а саме: список осіб, які продали свої частки в статутному фонді підприємства, де кожен з засновників поставив свій підпис.

ОСОБА_6 також, серед інших засновників ТОВ Вознесенська протиерозійна станція, виявив згоду на відступлення належної йому частки у статутному фонді товариства на користь ОСОБА_4 .

В подальшому 04.11.2004 року між ОСОБА_4 та засновниками ТОВ Вознесенська протиерозійна станція був укладений договір купівлі-продажу часток учасників товариства. За вказаним договором свої частки продали 31 засновник товариства, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , про що вони поставили свої підписи в даному договорі.

Цього ж дня, з усіма особами, з якими ОСОБА_4 був укладений договір , в тому числі і з ОСОБА_6 був зроблений розрахунок, де кожен з засновників отримав грошові кошти в сумі по 1000 грн. Всього на користь вказаних осіб за придбанні частки у статутному фонді товариства, ОСОБА_4 було сплачено 31 000 грн.

В подальшому, в порушення прийнятих на себе зобов`язань ОСОБА_6 , з наступного дня, почав ухилятись від подальшого належного оформлення за ОСОБА_4 права власності на частку у статутному фонді товариства, що позбавило ОСОБА_4 можливості зареєструвати відповідні зміни у складі засновників товариства в Статуті товариства.

Допитані в якості свідків особи, які згідно договору купівлі-продажу відчужили свої частки у статутному фонді товариства ОСОБА_4 повідомили, що з початку вони дійсно дали свою згоду на продаж вказаних часток та отримали гроші в сумі 1000 грн. кожен, але наступного дня до кожного з них додому почали приїжджати невідомі їм особи, які почали переговори з засновниками ТОВ Вознесенська протиерозійна станція з кожним окремо, про продаж їх часток ОСОБА_39 за більшу суму 2000 грн. На цю пропозицію всі засновники товариства, в тому числі і ОСОБА_6 погодились, але розривати договір про купівлю-продаж часток з ОСОБА_4 не хотіли та гроші, які отримали від ОСОБА_4 , зловживаючи її довірою, віддавати на захотіли. До теперішнього часу гроші ОСОБА_4 вони не повернули.

В подальшому, з метою позбавлення ОСОБА_4 можливості належним чином оформити право власності на придбану частку в статутному майні товариства, засновники ТОВ Вознесенська протиерозійна станція, розуміючи відсутність права на розпорядження частками вже відступленими на користь ОСОБА_4 за договором від 04.11.2004 року, подали та зареєстрували зміни до установчих документів товариства, оформлені протоколом загальних зборів від 23.12.2004 року, які не проводились.

На підставі протоколу від 23.12.2004 року державним реєстратором Вознесенської районної державної адміністрації були зареєстровані зміни до Статуту товариства, за якими частки, вже придбані ОСОБА_4 , 04.11.2004 року, були передані іншій особі.

Звідси, слідчий вважає, що в діях ОСОБА_6 формально вбачається склад злочину, передбаченого ч.1 ст.192 КК України, тобто заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою, за відсутністю шахрайства, але враховуючи що кваліфікуючою ознакою цього злочину є саме значна майнова шкода, а значною вона визнається лише у разі, якщо вона у п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто значною матеріальної шкодою на 2004 рік була шкода, яка перевищувала 3 075 грн., а ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 , заволодів її грошима в сумі 1000 грн., то в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.192 КК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене слідчий суддя вважає, що постанова слідчого Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області ОСОБА_5 від 27.02.2015 року про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та такою, що відповідає фактичним встановленим обставинам справи. Так як дійсно, хоч в діях ОСОБА_6 формально і вбачаються ознаки злочину, але шкода, які він завдав ОСОБА_4 не є значною, а звідси в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.192 КК України.

Звідси скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області від 27.02.2015 року про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.1 та п.3 ч.2 ст. 307 КПК України

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером 0002969 від 27 лютого 2015 року в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України, відмовити.

Дана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1