Справа № 583/3796/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2015 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 21 жовтня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Шляхова Валківського району Харківської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , на даний час проходить військову службу у військовій частині п/п НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , освіта неповна середня,не одруженого, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період Валківським РВК Харківської області 29 квітня 2014 року, робітника підсобного 2 інженерно-будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти, солдатом за призовом під час мобілізації на особливий період, раніше не судимого

за ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, призваним на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» 29 квітня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ). В подальшому, 13 листопада 2015 року ОСОБА_4 переведений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), де призначений наказом командира № 30 від 13 листопада 2015 на посаду робітника підсобного 2 інженерно-будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Отже, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
В порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, солдат ОСОБА_4 29 листопада 2014 року самовільно залишив місце служби розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 . Факт відсутності ОСОБА_4 на службі встановлено командуванням частини під час перевірки наявності особового складу на ранковому шикуванні о 8 годині 29 листопада 2014 року. Крім того, під час незаконної відсутності у військовій частині ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, перебував за місцем проживання та за місцем реєстрації, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

16 жовтня 2015 року ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо незаконної відсутності на службі, добровільно з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , де продовжив виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 265 від 16 жовтня 2015 року останній відданий як такий, що повернувся до військової частини (місця служби), приступив до виконання обов`язків військової служби та зарахований на всі види забезпечення.

ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 в період з 29 листопада 2014 року по 16 жовтня 2015 року включно, тобто протягом 321 доби .

Таким чином, робітник підсобний 2 інженерно-будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, в період з 29 листопада 2014 року по 15 жовтня 2015 року включно, самовільно залишив місце служби розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 Кримінального кодексу України визнав повністю і пояснив, що дійсно в період з 29 листопада 2014 року по 15 жовтня 2015 року включнобув відсутній за місцем служби, так як знаходився без дозволу командування військової частини за місцем свого постійного проживання.

Дослідження доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати по ст. 407 ч. 3 Кримінального кодексу України як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
При призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин суд відносить повне визнання своєї вини ОСОБА_4 , в скоєному розкаявся, характеризується позитивно, є особою молодого віку.

За наявності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, в скоєному розкаявся, характеризується позитивно, суд вважає можливим при призначенні покарання перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за дане кримінальне правопорушення у вигляді арешту, застосувавши ст. 69 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України суд , -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання по цьому закону із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Кримінального кодексу України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного його поміщення на гауптвахту.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1