В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2015 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000611 від 18.11.2015 р., по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Боромля Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 17 листопада 2015 року близько 13 години, перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою по АДРЕСА_3 , з метою проникнення у подальшому до його будинку та вчинення крадіжки, непомітно від останнього, повернув ручку вікна у будинку у положення «відчинено», чим фактично залишив його незамкненим.
Після цього, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 вдома відсутній, а вікно до його будинку незамкнене, маючи корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, 17.11.2015 року близько 23 години, незаконно проник у будинок, розташований за адресою по АДРЕСА_3 , через раніше відчинене ним вікно, звідки вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 1000 грн., належних потерпілому ОСОБА_6 .
Отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_5 витратив частину викрадених коштів в сумі 380 грн. на придбання продуктів харчування, а решту коштів в сумі 620 грн. залишив собі, які у нього були вилучені в подальшому працівниками поліції, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1000 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та показав, що він товаришує із ОСОБА_6 , у якого постійно бував вдома, та достовірно знав, що останній у сейф зберігає грошові кошти. Так, 17.11.2015 перебуваючи у будинку товариша ОСОБА_6 за адресою по АДРЕСА_3 , він, залишаючись непоміченим власником, повернув ручку вікна, розташованого у залі в положення «відчинено», маючи намір проникнути у відсутності господаря у житло та взяти кошти, які зберігались у сейфі у кабінеті цього будинку. Після того він разом із ОСОБА_6 поїхали до іншого товариша дивитись футбольний матч, а по закінченні першого тайму, він полишив вказане помешкання та поїхав до будинку ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_5 проник до кімнати будинку ОСОБА_6 через відчинене ним заздалегідь вікно, зайшов до кабінету, і підібравши код відкрив сейф, звідки викрав 1000 гривень, маючи намір повернути через два дні викрадені кошти. Через те саме вікно він покинув помешкання ОСОБА_6 та частиною викрадених коштів у сумі 380 грн. розпорядився на власний розсуд, однак зранку, коли до нього приїхали працівники міліції - він зізнався у викраденні коштів та залишок викрадених коштів у сумі 620 грн. добровільно видав.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що дійсно, 17.11.2015 р. у нього вдома був товариш ОСОБА_5 , із яким вони ввечері збиралися поїхати до іншого товариша переглядати футбольний матч. У своєму кабінеті у сейфі він зберігав гроші у сумі 1600 грн. трьома купюрами по 500 грн. і однією купюрою номіналом 100 грн., із яких 100 гривень він взяв із собою, а 1500 грн. залишилось у сейфі. В ніч із 17 на 18 листопада 2015 р. він не ночував вдома, а коли зранку потрапив до свого будинку та відкрив сейф, щоб взяти гроші - виявив пропажу однієї тисячі гривень (двох купюр по 500 грн.). Про вказане він сповістив поліцію, які того ж дня розкрили злочин. На даний час всі матеріальні збитки ОСОБА_5 потерпілому відшкодовані, та будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.
Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого і потерпілого судом встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджується із кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор і потерпілий у судовому засіданні не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, тобто обставини справи ніким не оспорюються.
З урахуванням думки обвинуваченого, прокурора, потерпілого, які вважають за можливе не досліджувати докази, подані на підтвердження події злочину, з`ясувавши, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд постановив ухвалу, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України про визнання недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, а обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.
Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , з урахуванням сукупності пом`якшуючих провину обставин - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, особи винного, який раніше не судимий, думку потерпілого, який просив не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане із позбавленням волі та суворо не карати, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції частини статті за інкримінований злочин (ст.69 КК України), призначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України: спортивне взуття, вилучене у ОСОБА_5 , яке зберігається у камері речових доказів Тростянецького ВП, після набрання вироком законної сили, необхідно повернути останньому, як належне йому на праві власності; грошові кошти в сумі 620 грн., які передані на зберігання ОСОБА_6 , необхідно залишити у користуванні останнього, як належні йому на праві власності.
З обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати на користь держави за проведення трасологічної та дактилоскопічної експертиз (а.с.37, 45) у загальному розмірі 1074,60 грн. (613,80 грн. + 460,80 грн.),відповідно до вимог ст.ст.122, 124 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та у суду немає підстав для його обрання. Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, ч.2,3 ст.373, ст.374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і по цьому закону призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі триста шістдесяти гривень .

Речові докази:

- спортивне взуття ОСОБА_5 , яке зберігається у камері речових доказів Тростянецького ВП ГУ Національної поліції в Сумській області, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_5 ;

- грошові кошти в сумі 620 грн. залишити у власності ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави за проведення експертних досліджень у загальній сумі 1074 грн. 60 коп.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не обирати.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_5 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1