Справа № 159/5285/15-к
Провадження № 1-кп/159/273/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000991 про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Тернівка Дніпропетровської області, одруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 21.09.2000 р. вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.2, ч.3 ст. 140, ч.3 ст.81, ч.3 ст.42 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі. Звільнений 10.09.2003 року на підставі ст..2 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 р.;

2) 14.03.2005 р. вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 р.6 міс. позбавлення волі;

3) 21.12.2006 р. вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання;

4) 18.11.2008 р. вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 4 р. 4 міс. позбавлення волі;

5) 04.12.2008 р. вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 р. 6 міс. позбавлення волі;

6) 15.04.2009 р. вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 8 міс. позбавлення волі. Звільнений 24.06.2013 р. по відбуттю строку покарання;

7) 24.10.2013 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 р. позбавлення волі. Звільнений 02.04.2015 р. ухвалою Маневицького районного суду умовно-достроково, невідбутий строк 6 міс. 29 днів.

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України,-

встановив :
обвинувачений ОСОБА_10 13 серпня 2015 року, близько 00 год 03 хв., перебуваючи поблизу будинку №8 по вул..Ветеранів в м.Ковелі, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_7 , під час якого до останньої застосував насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, вдаривши кулаком потерпілу в обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження у виді забою зубів 11,12,21,22,31,32,41,42 , перелому коронки 31 зуба, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого вирвав з її рук мобільний телефон марки «Soni Xperia E4», НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2999 грн, із захисною плівкою вартістю 79 грн, сім-картою оператора «Київстар» вартістю 22 грн, на рахунку якого було 10 грн, з картою пам`яті вартістю 200 грн, завдавши потерпілій майнової шкоди на суму 3310 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, який поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України (розбій).
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_10 повторно, тієї ж ночі 13 серпня 2015 року, близько 00 год. 20 хв., перебуваючи напроти будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 4,63 г, зірвавши його з шиї потерпілої, чим завдав останній майнової шкоди на суму 2453,90 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_10 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України (грабіж).
Він же, повторно, 20 серпня 2015 року, близько 00 год 15 хв., знаходячись біля будинку №9 по вул.. Грушевського в м.Ковелі, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, вчинив розбійний напад на потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , під час якого з метою подолання можливого опору спочатку наніс удар в обличчя потерпілому ОСОБА_4 , від якого останній впав і більше не піднявся, після чого наніс кілька ударів руками та ногами в обличчя та по тулубу потерпілому ОСОБА_8 , коли той впав, витягнув в нього з кишень мобільний телефон «Соні Еріксон К-750» вартістю 300 грн., із сім картою вартістю 10 грн, на рахунку якої було 81 грн., кошти в сумі 240 грн, пачку цигарок «Столичні» вартістю 15 грн, картки на знижку в магазині «Наш Край» та «Вопак», зарплатну картку «Ощадбанку», які не становлять майнової цінності, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 646,00 грн. В результаті розбійного нападу потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у виді забою правої скроневої ділянки, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у виді гематоми та саден правої скроневої ділянки, що за ступенем тяжкості також відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Він же, повторно, тієї ж ночі 20 серпня 2015 року, близько 01 години, перебуваючи поблизу центральної аптеки по вул. Незалежності, 57 в м.Ковелі, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на потерпілого ОСОБА_9 , застосувавши при цьому фізичне насильство, яке було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого і полягало в нанесенні удару кулаком в обличчя, від якого потерпілий впав на землю. Подолавши у такий спосіб можливий опір, ОСОБА_10 відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «LG-D380», вартістю 2584 грн., із двома сім картами різних операторів загальною вартістю 20 грн., на рахунку яких було 24 грн., із картою пам`яті вартістю 195 грн., зірвав з шиї срібний ланцюжок з хрестиком вартістю 300 грн., зняв наручний годинник «ЗИМ» вартістю 500 грн., витягнув кошти в сумі 200 грн., чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на суму 3823 грн. В результаті розбійного нападу потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у виді гематоми лівої половини обличчя, садна слизової в проекції 31 зуба, які за ступенем тяжкості також відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, своїми умисними діями, що виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, який поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України (кваліфікований розбій).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав себе винним у вчиненні грабежу щодо ОСОБА_12 , частково визнав себе винним у відкритому заволодінні майном ОСОБА_7 , а також у нападі на ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , заперечив вчинення ним злочину по відношенню до ОСОБА_9 .

Суд, оцінивши надані для дослідження докази, проаналізувавши доводи сторони захисту та обвинувачення, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні вищевказаних злочинів.

Так, по факту розбійного нападу на ОСОБА_7 13 серпня 2015 року винність ОСОБА_10 доводиться наступними доказами:
Потерпіла ОСОБА_7 в ході судового розгляду справи показала, що в ніч з 12 на 13 серпня 2015 року, близько 00 год. 02 хв., поверталась додому по вул. Ветеранів в м. Ковелі та розмовляла з мамою по мобільному телефону. Назустріч йшов чоловік у темному одязі, у темній кепці, його обличчя вона не бачила. Він раптово вхопив телефон та намагався його вирвати з її рук, однак вона міцно тримала телефон вже обома руками, тоді він наніс їй удар кулаком в обличчя, від чого пішла кров і лише тоді вона відпустила телефон. Того ж дня пройшла обстеження в стоматологічній поліклініці та повідомила про злочин.

Показання потерпілої відповідають даним, зафіксованим у протоколі прийняття заяви про злочин від 13.08.2015 р.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №178 від 28.08.2015 року, зробленого на підставі огляду потерпілої та амбулаторної карти стоматологічного хворого у ОСОБА_7 відмічені тілесні ушкодження у виді забою зубів 11,12,21,22,31,32,41,42 , перелому коронки 31 зуба, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Викрадений у потерпілої телефон марки «Soni Xperia E4» згідно довідки ломбарду від 21.08.2015 року був зданий на реалізацію обвинуваченим ОСОБА_10 13.08.2015 року о 18 год. 39 хв.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні визнав факт відкритого викрадення майна у ОСОБА_7 , однак заперечив нанесення їй удару в обличчя, пояснивши, що спочатку вирвав з рук потерпілої телефон, а потім лише відштовхнув її, щоб вона не перешкоджала йому залишити місце події. Викликає у обвинуваченого сумнів висновок експертизи, оскільки не може бути пошкоджено 41,42 зуб, якщо у людини їх лише 32.

Однак, версія обвинуваченого спростовується показаннями потерпілої, яка категорично вказала на нанесення їй обвинуваченим удару в обличчя саме з метою заволодіння телефоном.

Припущення щодо невірності висновку судово-медичної експертизи не ґрунтуються на законодавстві, оскільки в Україні діє європейська система обліку зубів, згідно якої ротова порожнина розподіляється на чотири сектори, перший номер обліку свідчить про сектор, а другий про номер зуба в цьому секторі.

По факту відкритого викрадення майна у потерпілої ОСОБА_6 13 серпня 2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав повністю та показав, що тієї ночі йшов в напрямку ресторану «Наше місто» та побачив двох дівчат, на шиї в однієї був золотий ланцюжок. Він підбіг до дівчини, зірвав ланцюжок та втік. Згодом ланцюжок його дружина здала в ломбард. Від ривка ланцюжок розірвався та був деформований. Щиро розкаюється у вчиненому, визнає позов потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила показання обвинуваченого та пояснила, що відпочивала із подругами у ресторані «Наше місто». Після 12 ночі очікували на таксі, одна з подруг вирішила йти пішки, тому наздогнавши її вона запропонувала їхати разом з нею. В цей момент до неї підбіг незнайомий чоловік, який був вдягнутий у все темне, з кепкою на голові та зірвав із шиї золотий ланцюжок. Згодом на місці події вона знайшла лише хрестик.

Аналогічні показання дала суду свідок ОСОБА_13 .

Повідомлені потерпілою відомості відповідають даним, викладеним у заяві про злочин від 13.08.2015 р.

Вага та якість ланцюжка доводиться копіями бірок, згідно яких довжина ланцюжка виготовленого із золота 585 проби 50 см, вага 4,63 г.

Згідно довідки ломбарду в той же день 13.08.2015 року о 01.40 год. дружина обвинуваченого ОСОБА_14 здала в ломбард по вул..Сагайдачного,6а в м.Ковелі деформований золотий ланцюжок вагою 4,58 г.

По даному факту дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковані як грабіж, вчинений повторно.

По факту розбійного нападу на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 20 серпня 2015 року.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечив факт розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 , вважає що його дії слід перекваліфікувати на злочин проти здоров`я, оскільки він не мав наміру викрадати майно у ОСОБА_15 , наніс останньому удар лише з метою уникнення переслідування. Зокрема пояснив, що помітив ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ще в магазині, вони придбали пляшку горілки, ОСОБА_16 розраховувався карткою і він запам`ятав код, тому вирішив викрасти картку, наміру викрадати будь-що у ОСОБА_4 не мав. Коли наблизився до потерпілих, то ОСОБА_4 обернувся та міг побачити його, тому щоб уникнути впізнання він наніс удар ОСОБА_17 , потім наніс удар ОСОБА_18 та забрав телефон. Вважає, що не наносив ОСОБА_19 ударів, які б могли спричинити тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні даного злочину доводиться показаннями потерпілих.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_8 показав, що дійсно в нічну пору з 19 на 20 серпня 2015 року випили з ОСОБА_20 пива та повертались від магазину «Вечірній» по вул.. Грушевського в м.Ковелі, на тій ділянці дороги відсутнє світло, неподалік будинку №9 він помітив силует чоловіка, який наближався до них. Цей чоловік миттєво наніс удар ОСОБА_17 , який впав на землю, потім чоловік наніс удар рукою йому в обличчя, він впав на коліна, намагався піднятись, але чоловік наніс ще один удар ногою по тілу, притиснув до землі та витягнув з кишень мобільний телефон «Соні Еріксон К750», 200 грн. і пачку цигарок «Столічні». Відразу після події повідомили міліцію, а через кілька годин у відділку міліції побачили затриманого обвинуваченого, який був вдягнутий як нападник у чорну кофту та темні спортивні брюки.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що тієї ночі повертався з ОСОБА_21 додому, не помітив нічого підозрілого, лише відчув удар в обличчя, коли отямився, то йшла кров, а ОСОБА_16 був побитий. Чи втрачав свідомість сказати не може. Про подію повідомили відразу міліцію.

Обоє потерпілих підтвердили, що раніше отриманих тілесних ушкоджень на їх тілі не було.

Показання потерпілих узгоджуються із даними , викладеними у протоколі прийняття заяви про злочин від 20.08.2015 року.

Під час огляду місця події по вул.. Грушевського, який проводився тієї ночі о 01 годині, на землі виявлені сліди, схожі на кров, а також ключі, які належать потерпілому ОСОБА_18 та один ключ, який належить потерпілому ОСОБА_22 .

Викрадений у ОСОБА_23 мобільний телефон «Соні Еріксон К750» виявлено того ж дня о 09 годині ранку під час огляду житла, за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_10 та його дружини, про що зафіксовано у відповідному протоколі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від №171 від 20.08.2015 року при огляді потерпілого ОСОБА_4 в правій скроневій ділянці відмічається гематома розміром 10х8 см, на фоні якої наявні множинні садна. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від удару кулаком, нанесено не менше одного удару, за ступенем тяжкості ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №170 від 21.08.2015 року по тілу ОСОБА_8 було нанесено не менше двох ударів, відмічені такі тілесні ушкодження, як гематоми та садна правої параорбітальної ділянки, гематоми лівої щоки, садна слизової лівої щоки, синця та садна правої вушної раковини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обставини вчинення злочину з огляду на викладені докази свідчать про те, що перший удар було нанесено потерпілому ОСОБА_4 і в такий спосіб, обвинувачений подолав можливий опір зі сторони потерпілого. Потім нанесено удар безпосередньо потерпілому ОСОБА_18 , у якого викрадено майно.

Відповідно до теорії кримінального права насильство при розбої застосовується до особи, яка зазнала нападу. Під такою особою слід розуміти власника майна, особу, у володінні якої знаходиться майно, на яке здійснюється посягання, а так само інших осіб, які перебувають на місці вчинення розбою і можуть, на думку винного, перешкодити йому у заволодінні чужим майном.

Удар ОСОБА_17 нанесено ОСОБА_10 до відкритого викрадення майна у ОСОБА_23 , тому наносився він не з метою ухилення від затримання, а саме для подолання можливого опору при безпосередньому нападі на ОСОБА_24 .

За таких умов підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.187 КК України на ст..125 КК України відсутні.

По факту розбійного нападу на ОСОБА_9 20 серпня 2015 року.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечив свою причетність до вчинення даного злочину та пояснив, що відразу після нападу на ОСОБА_23 разом із дружиною ОСОБА_14 пішов на автовокзал, де очікував на маршрутне таксі до с.Скулин. На автостанції двоє незнайомих людей хлопець та дівчина, запропонували йому придбати телефон, оскільки їм не вистачало коштів, щоб виїхати в Республіку Білорусь, він погодився та придбав телефон «LG-D380». Через кілька хвилин до них з дружиною підійшли працівники міліції, які перевіряли документи. Наказавши дружині тікати, він побіг в сторону церкви, по дорозі згубив телефон «LG-D380», згодом був затриманий на території церкви.

Суд вважає версію обвинуваченого вигаданою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що відпочивав в нічному клубі та близько першої ночі 20 серпня 2015 року повертався додому. В районі центральної аптеки по вул.. Незалежності, відчув сильний удар в голову, від якого впав. Був в стані алкогольного сп`яніння, тому не зрозумів, що відбувається, не бачив обличчя нападника, лише відчув, що щось холодне було біля шиї, відчув, як нападник зірвав срібний ланцюжок, витяг з кишень все, що там було, в тому числі мобільний телефон. Хтось із сторонніх осіб почав кричати і нападник втік. Коли він прийшов додому, то помітив зникнення годинника, документів, грошей, рідні повідомили міліцію, а наступного дня він пройшов медичне обстеження, оскільки нападник розбив йому обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №174 від 26.08.2015 року на тілі потерпілого ОСОБА_25 відмічені тілесні ушкодження у виді гематоми лівої половини обличчя, садна слизової в проекції 31 зуба, які могли утворитись від удару кулаком, було нанесено не менше одного удару, за ступенем тяжкості вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Викрадений у ОСОБА_9 мобільний телефон виявлено під час огляд місця події тієї ж ночі, на місці переслідування ОСОБА_10 .

На телефоні наявний відбиток пальця ОСОБА_10 , що підтверджено висновком дактилоскопічної експертизи №562 від 23.09.2015 року.

Свідок ОСОБА_26 підтвердив в суді, що отримавши орієнтування щодо вчинення невідомим чоловіком середнього зросту, вдягненого у темний одяг і кепку розбійних нападів, здійснював з напарником перевірку громадян на автовокзалі. Коли підійшли до ОСОБА_27 та його дружини, попросили представитись та показати документи. ОСОБА_27 назвав не своє прізвище, в цей час дружина показала документи обвинуваченого і ОСОБА_27 почав тікати. Наздоганяючи його помітив, як у обвинуваченого з кишень випали два мобільних телефони. Обвинувачений перескочив через огорожу церкви на Привокзальній площі, після чого на місце події прибула оперативна група та затримала обвинуваченого.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_28 .

Як зазначено в протоколі огляду місця події обвинувачений лежав на траві біля церкви, поруч лежала кофта чорного кольору, неподалік темна кепка, цигарки «Столичні», поруч із забором два мобільних телефони.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_10 затримано 20.08.2015 року о 03 год. 30 хв.

Тобто, ОСОБА_10 затримано через дві години після нападу на ОСОБА_9 , в нічну пору, що свідчить про надуманість версії про придбання телефону у сторонніх осіб.

Окрім того, напад на ОСОБА_25 вчинено через кілька хвилин після нападу на ОСОБА_19 та ОСОБА_29 , в тому ж районі міста, на відстані кількох метрів від попереднього місця події. Ідентичним є характер нападу нанесення удару в обличчя. Викладене у сукупності виключає будь-який об`єктивний сумнів у доведеності вини обвинуваченого у вчиненні даного злочину.

Показання свідка ОСОБА_14 , яка є дружиною обвинуваченого, про те, що вона бачила як ОСОБА_10 придбав телефон на автовокзалі, не спростовують висновків суду, оскільки ОСОБА_14 не змогла описати продавців мобільного телефону, як і не змогла описати сам телефон. Окрім того, вона також втікала після виявлення працівниками міліції її чоловіка, а за встановленими обставинами саме в неї перебував в той час мобільний телефон, викрадений у ОСОБА_19 , адже від згодом був виявлений за місцем проживання ОСОБА_10 .

В той же час, органом досудового розслідування не надано суду доказів на підтвердження звинувачень у використанні ОСОБА_30 під час насильницьких дій щодо ОСОБА_25 ножа чи іншого предмета, схожого на ніж, тому вказівка на дані обставини підлягає виключенню з обвинувачення.

Також в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження звинувачення ОСОБА_10 у вчиненні всіх інкримінованих злочинів у стані алкогольного сп`яніння, оскільки сам обвинувачений цю обставину категорично заперечив, показав, що випив напій із вмістом алкоголю лише на автостанції, незадовго до затримання. Усі потерпілі підтвердили, що запаху алкоголю від нападника не відчували. Результати обстеження на стан сп`яніння №340, які отримані за наслідками огляду обвинуваченого в день затримання о 05 годині ранку, не можуть спростувати версії обвинувачення про вживання алкоголю вже після вчинення злочинів. Тому вказана обставина виключена судом з обвинувачення.

Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні ще одного епізоду грабежу 13.08.2015 року щодо ОСОБА_31 та ще одного епізоду розбійного нападу 20.08.2015 року щодо ОСОБА_5 .

Зокрема, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_10 повторно 13 серпня 2015 року, близько 00 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №11 по бульвару Лесі України в м.Ковелі, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_31 та вирвав з його рук телефон марки «Iphone-5», вартістю 10000 грн., в якому був стартовий пакет вартістю 20 грн. та кошти на рахунку в сумі 20 грн.

Також зазначено, що будучи особою, яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_10 20 серпня 2015 року, близько 01 год. 20 хв., знаходячись неподалік будинку №6 по вул. Сагайдачного в м. Ковелі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіти чужим майном, наніс ОСОБА_5 удар пляшкою по голові, заподіявши тілесні ушкодження у виді рубця в ділянці вушної раковини, який є наслідком заживної рани та забою потиличної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, після чого витягнув з кишені потерпілого мобільний телефон «Нокіа -206» вартістю 400 грн., із сім картою вартістю 20 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 обидва звинувачення заперечив та пояснив, що не має жодного відношення до розбійного нападу на ОСОБА_32 . Що стосується ОСОБА_33 , то він дійсно підходив до якогось чоловіка та попросив закурити, останній був набагато вищий та сильніший за нього, тому наміру вчиняти будь-які протиправні дії щодо нього не було, однак той чоловік розгубився і замість цигарок простягнув телефон, ОСОБА_27 ще раз пояснив, що хоче лише закурити, на що потерпілий всунув йому телефон та сказав відчепитись від нього. ОСОБА_27 не виривав, а взяв телефон і пішов далі.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про недоведеність участі ОСОБА_10 у вчиненні цих епізодів злочинів.
Так, відповідно до ст..62 Конституції України, обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, в силу ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні грабежу щодо ОСОБА_34 ґрунтувались лише на показаннях потерпілого, даних в ході досудового розслідування, та заяві про злочин.
В той же час, стороною обвинувачення всупереч вимог ст..22 КПК України не забезпечено допит потерпілого ОСОБА_34 безпосередньо судом. Потерпілий, будучи належним чином повідомленим про час місце розгляду справи, що підтвердив процесуальний прокурор в судовому засіданні, на виклики суду не з`явився, на вжиті заходи процесуального примусу у виді штрафу не відреагував, повідомивши процесуальному прокурору про відсутність вільного часу для явки в суд.
У сторони обвинувачення відсутні письмові докази щодо марки та вартості мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_35 , не проведено впізнання, а отже обвинувачення ґрунтується на припущеннях.
Побудувати звинувачення лише на даних слідчого експерименту неможливо, оскільки ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що давав показання в ході слідчого експерименту під тиском, погодившись на умови слідчого про не притягнення дружини ОСОБА_27 до кримінальної відповідальності.
За вказаних умов участь ОСОБА_10 у відкритому викраденні майна у ОСОБА_34 є недоведеною і вказаний епізод підлягає виключенню з обвинувачення.
Що стосується епізоду розбійного нападу на ОСОБА_36 , то стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу причетності ОСОБА_10 до його вчинення. Потерпілий ОСОБА_37 в судовому засіданні підтвердив, що не може звинувачувати ОСОБА_10 , оскільки не бачив обличчя нападника. Ні за місцем проживання, ні під час затримання у ОСОБА_10 не виявлено викраденого у ОСОБА_36 телефону, у даних мережі ломбардів відсутні відомості про здачу цього телефону ОСОБА_10 чи його дружиною.
Фактично звинувачення побудоване на припущеннях, а тому вказаний епізод також слід виключити з обвинувачення у зв`язку з недоведеністю участі ОСОБА_10 у вчиненні злочину.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що обвинувачений вчинив два тяжких злочини та два епізоди особливо тяжкого злочину. Ці злочини проти особи та проти власності, є корисливими та мають особливу суспільну небезпечність.

В той же час, судом не встановлено обтяжуючих покарання обставин, натомість наявні такі пом`якшуючі покарання обставини, як часткове визнання обвинуваченим своєї вини.

Беручи до уваги те, що обвинувачений раніше вже засуджувався за корисливі злочини, однак на шлях виправлення не встав та вчинив інкриміновані злочини під час умовно-дострокового звільнення, суд приходить до висновку про неможливість виправлення і перевиховання ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства.

Враховуючи вік обвинуваченого, його сімейний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання та з попереднього місця відбування покарання, дисципліновану поведінку під час досудового та судового розгляду, ставлення до скоєного, думку потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні, суд застосовує принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим при складанні покарань за сукупністю злочинів та принцип часткового складання покарань при визначенні покарання за ч.4 ст.70 КК України.

Суд при призначенні покарання застосовує правила ч.4 ст.70 КК України у зв`язку з тим, що інкриміновані злочини вчинені ОСОБА_10 до постановлення вироку Луцьким міськрайонним судом від 26.08.2015 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст..71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

За сукупністю вироків покарання не призначається, хоча злочини і вчинено під час умовно-дострокового звільнення, оскільки ці обставини вже враховані вироком Луцького міськрайонного суду від 26.08.2015 року.

Судом також враховується, що обвинувачений не відбував покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 26.08.2015 року.

Вирішуючи позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування завданої злочином майнової та моральної шкоди суд вважає необхідним позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, в силу ст..1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_12 просить зобов`язати обвинуваченого повернути їй золотий виріб, аналогічний викраденому. Суд згідно принципу диспозитивності не вправі змінювати обраний потерпілою спосіб відшкодування, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню саме шляхом зобов`язання обвинуваченого повернути ОСОБА_6 золотий ланцюжок довжиною 50 см, вагою 4,63 г, проба золота 585.

Що стосується позову потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди, то він відповідно до вимог ст..1167 ЦК України підлягає до повного задоволення.

Як роз`яснено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Враховуючи обставини вчинення злочину, зокрема вчинення у нічний час, а також те, що ланцюжок був подарований потерпілій батьками та мав особливу цінність як пам`ятка про батьків, суд вважає виправданим стягнення відшкодування моральної шкоди на рівні 1000 грн.

Процесуальні витрати в розмірі 184,14 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи відповідно до ст..124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст..100 КПК України.

При цьому слід звернути увагу, що стороною обвинувачення безпідставно в обвинувальному акті віднесено до числа речових доказів сіру спортивну кофту, мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_3 , мобільний телефон «Самсунг» НОМЕР_4 , бейсболку, кошти в сумі 110 грн., які згідно постанови слідчого від 22.09.2015 року вилучені із числа речових доказів та прийнято рішення про їх повернення ОСОБА_14 . Згідно заяви ОСОБА_14 , остання отримала перелічені речі.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_10 , у виді тримання під вартою, з урахуванням призначеного виду покарання, особи обвинуваченого, з метою забезпечення виконання вироку, суд на підставі ст. 177 КПК України, до набрання вироком законної сили, вважає необхідним, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373, 374,375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки,

-за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців,

-за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, що є у власності обвинуваченого.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Луцького міськрайоннного суду від 26 серпня 2015 року, остаточно визначити ОСОБА_10 до відбуття 7 (сім) років 2 ( два) місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 20 серпня 2015 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 до вступу вироку у законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити повністю. Зобов`язати ОСОБА_10 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) повернути ОСОБА_6 золотий ланцюжок довжиною 50 см, вагою 4,63 г, проба золота 585. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. ( одна тисяча гривень).

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Волинській області (код доходів 24060300 «інші доходи») процесуальні витрати за проведену дактилоскопічну експертизу в розмірі 184,14 грн.

Речові докази у справі :

-мобільний телефон марки «Соні Еріксон к.750», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити у власності останнього,

-чоловічі джинси, які зберігаються в камері схову речових доказів Ковельського ВП повернути власнику потерпілому ОСОБА_9 ,

-ключ до замка, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у власності останнього;

-мобільний телефон «LG» НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у власності останнього,

-чорну спортивну кофту, запальничку чорного кольору, пачку цигарок «Столичні -25 шт.», бейсболку синього кольору, які зберігаються в камері схову Ковельського ВП повернути обвинуваченому ОСОБА_10

-мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_8 , який зберігаються в камері схову Ковельського ВП , - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1