Справа № 383/401/15-к .
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Куйбишево Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта повна загальна середня, не маючого судимостей,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 не маючий судимостей, вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України за наступних обставин.
25 лютого 2015 року в період часу з 14 години 05 хвилин по 16 годину 53 хвилин в ході проведення обшуку домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками міліції було виявлено та вилучено в кімнаті кухні в лівій нагрудній кишені камуфльованої куртки ОСОБА_6 , яка висіла на вішалці, паперовий згорток, в середині якого знаходилася речовина рослинного походження, темно-зеленого кольору, подрібнена суха на дотик, з характерним запахом, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 210 від 26.02.2015 року, проведеного експертами НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області, являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (маріхуана), масою в перерахунку на висушену речовину 3,993 грама, в кімнаті кухні на грубі пічного опалення виявлено та вилучено сірниковий коробок, в середині якого знаходилась подрібнена речовина рослинного походженя, зеленого кольору, суха на дотик із характерним запахом, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 210 від 26.02.2015 року, проведеного експертами НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області, являються особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (маріхуаною), масою в перерахунку на висушену речовину 1,413 грама, в приміщенні сараю, що розташований навпроти вхідних дверей до будинку на вішалці в тряпчаній сумці виявлено та вилучено поліетиленовий пакет жовтого кольору, в якому знаходився ще один поліетиленовий пакет з мілко подрібненою речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору, сухою на дотик із специфічним запахом, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 210 від 26.02.2015 року, проведеного експертами НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області, являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (маріхуаною), масою в перерахунку на висушену речовину 35,905 грама. Загальна маса канабісу в перерахунок на суху речовину становить 41,311 г.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в пред`явленому йому обвинуваченні свою вину визнав частково, а саме, визнає вину в тому, що при обшуку його домоволодіння було виявлено та вилучено в кімнаті кухні та в приміщенні сараю особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (маріхуана), загальною масою в перерахунку на висушену речовину 41,311 грама, яку він вживав особисто шляхом куріння, в тому числі й через саморобний пристрій із ПЕТ пляшок, так званий «Бульбулятор» та не мав на меті її збут. Наркотичні засоби нікому не збував і нікому своє приміщення для вживання наркотичних засобів не надавав. Рослинну речовину коноплі, яка була виявлена працівниками міліції при обшуку його домоволодіння, він зірвав у грудні 2014 року на балці поблизу с. Мар`янівка та приніс до дому, щоб висушити та зберігати для особистого вживання, оскільки наркотичні засоби як і алкогольні напої вживає періодично, але тривалий час та вважає себе залежним від них, тому має намір в добровільному порядку пройти відповідний курс лікування від їх залежності. Також вказує, що у власному господарстві він вирощує тютюн для особистого вживання шляхом куріння, але інколи пригощав ним своїх гостей, у тому числі й свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Просить суд виправдати його за ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України за відсутністю доказів у вчиненні ним злочину, та за іншим епізодом перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України, та не карати його суворо, оскільки щиро розкаюється у скоєному.
Судом встановлено, що вина ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні узгодженими між собою доказами.
Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 у якого інколи бував у гостях та йому відомо, що останній вживає наркотики «коноплю» шляхом куріння, був випадок, коли він бачив, що ОСОБА_6 курить, то й сам просив спробувати і той його пригощав тим, що курив сам на подвір`ї свого домоволодіння, й це було один раз після спільного вживання алкогольних напоїв, при цьому йому здавалося, що він курив саме коноплю, а не тютюн.
Аналогічні свідку ОСОБА_8 показання надали допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ..
Свідок ОСОБА_12 надав суду показання про те, що йому відомо про вживання наркотиків ОСОБА_6 , але разом вони наркотичні засоби ніколи не вживали й обвинувачений ніколи йому не збував наркотичних засобів.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що разом із ОСОБА_14 він був понятим під час обшуку в домоволодінні ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , де працівниками міліції була виявлена та вилучена в будинку та приміщенні сараю суха подріблена речовина рослинного походження.
Аналогічні свідку ОСОБА_13 показання надав в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_14 .
- протоколом обшуку домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 від 25.02.2015 року в ході якого, працівниками міліції було виявлено та вилучено у обвинуваченого ОСОБА_6 в кімнаті кухні та в приміщенні сараю речовину рослинного походження, темно-зеленого кольору, суху на дотик загальною масою 41,311 г (а.п. 69-77);
- протоколом огляду предметів від 06.04.2015 року, згідно якого були оглянуті предмети, які були вилучені з домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , згідно протоколу обшуку від 25.02.2015р. (а.п. 78);
- постановою про визнання, долучення та здачу речових доказів від 06.04.2015 року та квитанція № 58, згідно якої вилучені з домоволодіння ОСОБА_6 під час обшуку 25.02.2015 року предмети визнані речовими доказами (а.п. 79-80);
- висновком експерта від 26.02.2015 року № 210 з фототаблицею, згідно якого надані на дослідження речовини є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (маріхуаною). Маса канабісу в перерахунок на суху речовину становить відповідно в сірниковому коробку 1,413 г; в паперовому згортку 3,993 г та в полімерному пакеті 35,905 г. Загальна маса канабісу в перерахунок на суху речовину становить 41,311 г. (а.п. 102-105);
- заключенням спеціальної комісії по наркологічним оглядам від 08.04.2015 року № 109, згідно якого ОСОБА_6 страждає психічними поведінковими розладами внаслідок вживання наркотичних речовин (конопля). Синдром залежності, постійне вживання, потребує лікування яке не протипоказане (а.п. 151);
- висновком судово-психіатричної експертизи від 17.04.2015 року № 209, згідно якої ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевного захворювання і недоумкуватості, тому в інкримінованому злочині є осудним та не потребує застосування заходів медичного характеру (а.п. 155-157);
- відеозаписом проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_6 від 25.02.2015 року, переглянутого в судовому засіданні, де обвинувачений ОСОБА_6 пояснював, що наркотичні речовини він використовує для власного вживання. Оцінюючи докази сторони обвинувачення та захисту, досліджені під час судового розгляду, з точки зору належності, допустимості та достовірності та у їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає по вказаному вище епізоду не необґрунтованим обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, та недоведеною його вину у скоєнні цього злочину, оскільки в судовому засіданні встановлено, що під час обшуку домоволодіння ОСОБА_6 було виявлено та вилучено у останнього наркотичний засіб канабіс (марихуана), який він особисто придбав шляхом збирання на балці поблизу с. Мар`янівка дикоростучої коноплі та зберігав по місцю свого проживання для особистого використання шляхом куріння, так як є залежним від наркотичних речовин та потребує їх постійного вживання, особа хоча і притягувалася раніше до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, але на час скоєння даного злочину судимість погашена, загальний розмір наркотичних речовин, виявлених та вилучених правоохоронцями у ОСОБА_6 під час вказаного вище обшуку 41,311 г не є великим чи особливо великим, вказані факти також підтверджені самим обвинуваченим як в суді так і в присутності понятих під час проведення обшуку в приміщенні його домоволодінні.
Всі ці обставини не можуть свідчити про наявність у обвинуваченого умислу на збут наркотичних засобів, а інших достатніх даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 мав намір збути вилучені у нього наркотичні засоби, у справі не встановлено.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тому його дії підлягають перекваліфікації з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України.
Відтак, суд вважає ОСОБА_6 винуватим у вчиненні незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 також інкриміновано обвинувачення у незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України, та у наданні приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 317 КК України при слідуючих обставинах.
Органами досудового розслідування інкриміновано, що ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, при невстановлених слідством обставин, незаконно зберігав за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (маріхуана), з метою збуту. Так, 21 лютого 2015 року близько 11 години 29 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в дворі домоволодіння що розташоване по АДРЕСА_1 , біля вхідних дверей будинку незаконно збув легендованій особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_15 , за гроші в сумі 100 гривень згорток паперу в середині якого знаходився наркотичний засіб зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, який згідно висновку судово-хімічної експертизи № 199 від 24.02.2014 року, проведеного експертами НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області, являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (маріхуаною), загальною масою в перерахунку на висушену речовину 3,142 грама.
Крім цього також органами досудового розслідування інкриміновано, що в період з осені 2014 року по 20.02.2015 року, точних дат слідством не встановлено, до домоволодіння де проживає ОСОБА_6 розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в різні дати приходили громадяни ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель є. Червона Долина Бобринецького району, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 житель с. Куйбишево Бобринецького району, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель є. Мар`янівка Бобринецького району, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 житель с. Мар`янівка Бобринецького району, неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 житель с. Мар`янівка Бобринецького району, яким ОСОБА_6 пропонував вжити наркотичну речовину коноплю шляхом куріння через сигарету, в приміщенні кухні свого домоволодіння, яку ОСОБА_6 зберігав у вказаному приміщенні, на що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , та неповнолітній ОСОБА_16 погоджувались, та вони перебуваючи в приміщенні кухні будинку де проживає ОСОБА_6 , в АДРЕСА_1 , вживали наркотичну речовину, якою їх пригощав ОСОБА_6 , шляхом куріння через сигарету та саморобного пристрою для вживання наркотичної речовини, виготовленого з поліетиленових пляшок.
Дослідивши докази в кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про недоведеність участі ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.307 та ч.1 ст.317 КК України, при викладених у обвинуваченні обставинах, оскільки в судовому засіданні не добуті належні та допустимі докази вини обвинуваченого у їх вчиненні та вичерпані можливості їх отримання.
Відповідно до положень ст.ст.91 і 92 КПК України обов`язок доказування обставин, що мають значення для кримінального провадження, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Так, в основу пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст.307 та за ч.1 ст.317 КК України органом досудового розслідування покладено показання залегендованого закупника свідка ОСОБА_15 , показання понятих під час оперативних закупівель свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та матеріали обшуку, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ОСОБА_13 ОСОБА_14 , висновки судово-хімічних експертиз наркотичних засобів від 24.02.2015 року № 199, висновок експерта від 26.02.2015 року № 210, висновок експерта від 27.02.2015 року № 211 та речові докази: SD диски з відеозаписами оперативних закупівель та обшуку; грошові купюри - три, номіналом 20 грн. , три, номіналом 10 грн., дві, номіналом 5 грн., сірниковий коробок, паперовий згорток та поліетиленовий пакет з канабісом (маріхуаною), загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 38,311 грама.
Разом із тим, дослідження матеріалів кримінального провадження надає суду підстав стверджувати, що показання вказаних свідків та вищезазначені письмові та речові докази не є беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 307 та ч.1 ст.317 КК України.
Так, судом встановлено, що свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які залучені як поняті при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів, факт закупки легендованою особою ОСОБА_15 у ОСОБА_6 наркотичного засобу особисто не бачили.
Свідок легендована особа ОСОБА_15 вказував, що про купівлю наркотичного засобу у ОСОБА_6 вони заздалегідь не домовлялися, як і не домовлялися про ціну наркотичного засобу, ці обставини підтверджуються також відеозаписом оперативної закупки з якої також вбачається, що ОСОБА_6 взагалі відмовляється від грошей ОСОБА_15 , а той їх наполегливо пропонує стверджуючи, що їх передали треті особи для ОСОБА_6 , при цьому відеозаписом не зафіксовано моменту передачі ОСОБА_6 наркотичного засобу легендованій особі, але чітко вбачається, що легендована особа пропонує ОСОБА_6 якісь кошти на вулиці, а не в приміщені будинку ОСОБА_6 , як в судовому засіданні стверджував свідок, легендована особа ОСОБА_15 .
Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зазначили, що при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 , обставини проведення такої закупки їм відомі зі слів легендованої особи. Більш того, вказані свідки, будучи понятими при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 , перебували у автомобілі працівників органів внутрішніх справ, легендована особа приїхала на іншому автомобілі з працівниками міліції, який не оглядався ні понятими, ні працівниками міліції, відповідно не зафіксовано понятими безпосередньо факту передачі обвинуваченим наркотичного засобу легендованій особі та отримання обвинуваченою від легендованої особи грошових коштів внаслідок купівлі наркотичного засобу.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання, що інколи вживав наркотичні засоби, та був випадок, коли він бачив, що ОСОБА_6 курить, то й сам просив спробувати і той його пригощав тим, що курив сам, але ці випадки були на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_6 , а не в приміщенні кухні. Однак, зазначити конкретні випадки, час та дату таких випадків, коли він вживав наркотичні засоби на території домоволодіння обвинуваченого свідок не зміг.
Аналогічних показань надали і свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які також стверджували, що обвинувачений на подвір`ї власного домоволодіння пригощав їх марихуаною, але не зазначили конкретних випадків вживання у обвинуваченого наркотичних засобів, із посиланням на дату та час такої події.
Свідок ОСОБА_12 надав суду показання про те, що йому відомо про вживання наркотиків ОСОБА_6 , але разом вони наркотичні засоби ніколи не вживали й обвинувачений ніколи йому не збував наркотичних засобів.
Показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які залучені як поняті при проведенні обшуку у домоволодінні обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджено лише факт виявлення та вилучення працівниками міліції під час проведення обшуку наркотичних засобів із домоволодіння, та грошей в сумі 60 грн.
Свідок ОСОБА_19 надав пояснення, відповідно до яких він є знайомим та односельцем обвинуваченого ОСОБА_6 , був обізнаний про те, що ОСОБА_6 вживає наркотичні засоби протягом багатьох років, неодноразово відвідував його у домоволодінні, при цьому, свідок жодного разу не бачив факту продажу обвинуваченим наркотичних засобів іншим особам, як і не бачив, щоб сторонні особи вживали наркотичні засоби на території домоволодіння обвинуваченого.
Таким, чином, зважаючи на вказані показання свідків, суд не визнає їх за достатні та такі, що беззаперечно свідчать про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 307 КК України.
Об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 317 КК України, утворюють, зокрема, такі дії, як організація місця для незаконного вживання чи виготовлення наркотичних засобів, що полягає в діях особи, яка призвела до його створення (в тому числі надання приміщення для тривалого використання різними особами, готуванні пристроїв для вживання чи виготовлення наркотичних засобів, підшукуванні співучасників, розробленні конспіративних заходів, тощо); та як утримання місця для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів, що проявляється у систематичному наданні певного приміщення для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів; це сукупність дій, спрямованих на підтримання його функціонування (матеріальне забезпечення, залучення клієнтів, тощо).
Факультативною ознакою суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, є мета, яка впливала на кваліфікацію злочину (чи був умисел на збут наркотичного засобу).
Вказаними показаннями свідків є не підтвердженим достовірно факт збуту безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_6 наркотичного засобу іншим особам, крім легендованої, тобто, відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони даного складу злочину - мета, яка впливала на кваліфікацію злочину, - умисел на збут та власне збут наркотичного засобу іншим особам.
Також, зазначеними показаннями є не встановленим факт надання обвинуваченим ОСОБА_6 приміщення для використання різними особами, з метою вживання наркотичних засобів.
Таким чином, не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених, відповідно, ч. 1 ст. 317 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України, що їх вчинення інкриміноване ОСОБА_6 .
Крім наведеного, суд звертає увагу на таку обставину, яка є найбільш суттєвою та впливає на вирішення питання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Фактично, єдиним доказом збуту обвинуваченим ОСОБА_6 наркотичних засобів, та, власне на цьому ґрунтується обвинувачення останнього за ч. 1 ст.307 КК України, є оперативна закупка наркотичних засобів, проведена працівниками органів внутрішніх справ за участі легендованої особи ОСОБА_15 .
При цьому, по кримінальному провадженню не встановлено фактів збуту обвинуваченим ОСОБА_6 наркотичних засобів будь-яким іншим особам, як і не встановлено таких осіб.
Більш того, належні та достовірні докази на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , до проведення у нього оперативної закупки легендованою особою, займався збутом наркотичних засобів по кримінальному провадженню - відсутні.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» «оперативна закупка - операція щодо придбання наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів. Підстави проведення оперативної закупки визначаються Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність" та Кримінальним процесуальним кодексом України. Порядок проведення оперативної закупки визначається нормативним актом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, погодженим з Генеральною прокуратурою України.»
Таким нормативним актом, який визначає порядок проведення оперативної закупки є Інструкція «Про порядок проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, предметів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності», затверджена Наказом МВС України, СБУ, ДПА України № 887 дск/1384дск/480дск від 16.09.2013р.
У формі оперативної закупки здійснюється контроль за вчиненням злочину (ч.І ст. 271 КПК України).
На підставі ч.4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.
Згідно зі змістом ч.7 ст. 271 КПК України рішення прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину оформлюється постановою, у якій крім відомостей, передбачених ст. 251 КПК України, викладаються обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину, а також зазначається про застосування спеціальних імітаційних засобів.
Відповідно до ч.8 ст. 271 КПК України якщо при проведенні контролю за вчиненням злочину виникає необхідність тимчасового обмеження конституційних прав особи, воно має здійснюватися в межах, які допускаються Конституцією України, на підставі рішення слідчого судді згідно з вимогами цього Кодексу.
Але стороною обвинувачення не надано в якості доказів процесуальний документ, на підставі якого було здійснено контроль за вчиненням злочину у формі здійснення оперативної закупки та інші докази, які би довели правомірність прийняття процесуального рішення про здійснення оперативної закупки наркотичних речовин у ОСОБА_6 , що дає підставу суду дійти висновку про його відсутність та отримання доказів внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Відповідно до ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті у такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Вказана правова норма національного кримінального процесуального закону відповідає та узгоджується із міжнародною судовою практикою, яка, згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, повинна використовуватись українськими судами як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 09 червня 1998 року по справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» /Teixeira de Castro v. Portugal/ визначено, - агенти поліції можуть використовуватися для здійснення оперативних закупок, але не займатися підбурюванням до злочинної діяльності.
Судом по вказаній справі установлено, що дії агентів поліції вийшли за межі функцій негласних агентів, оскільки вони спровокували злочин і не було підстав вважати, що його було б вчинено без їхнього втручання.
Європейським судом з прав людини визнано, що за умови, коли у справі відсутні дані про те, що особа займалась збутом наркотичних засобів іншим особам, крім легендованої, у органів досудового слідства та суду достатні підстави підозрювати, що мала місце провокація /правовий прецедент - рішення Європейського суду з прав людини від 15.12.2005 року по справі «Ваньян проти Россії» /Vanyan v. Russia/.
Тлумачення провокації (підбурювання) Європейським судом з прав людини надано у рішенні від 09.06.1998 року «Тейксейра де Кастро проти Португалії» /Teixeira de Castro v. Portugal/ та у рішенні від 05.02.2008 року «Раманаускас проти Литви» /Ramanauskas v. Lithuania/ - підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.
Докази, отримані шляхом провокації, не можуть бути використані у судочинстві, оскільки це є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.
З урахуванням викладеного та беручи до уваги досліджені вище показання свідків по кримінальному провадженні, суд прийшов до переконання, що оперативна закупка наркотичних засобів у обвинуваченого ОСОБА_6 є провокацією з боку працівників міліції, а тому вказаний оперативний захід як доказ по кримінальному провадженню та інші докази, отримані внаслідок проведення вказаного оперативного заходу є неналежними та недопустимими доказами, і, відповідно, враховуватись як такі, що доводять вину ОСОБА_6 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, не можуть.
Відтак, належних, допустимих достовірних та достатніх доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення, по кримінальному провадженню не встановлено, - обвинувачення у цій його частині свого підтвердження не знайшло.
Також не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами по кримінальному провадженню обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 317 КК України.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в основу обвинувачення ОСОБА_6 за вказаною частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, фактично покладено лише показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , що є суперечливими за змістом обвинувачення.
Показання вказаних свідків судом проаналізовано вище та оцінено як сумнівні, та такі, що не доводять винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.
Жодних інших доказів, - ні показань свідків, а ні письмових доказів, на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_6 організував та утримував місце для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів по кримінальному провадженню не здобуто.
Таким чином, належних, достовірних та достатніх доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, по кримінальному провадженню не встановлено.
З огляду на викладене, у зв`язку із відсутністю по даному кримінальному провадженню доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, суд вважає, що він підлягає виправданню, оскільки не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами його участі у вчиненні даних злочинів і вичерпана можливість їх отримання.
Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши інші докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння слід кваліфікувати як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, перекваліфікувавши його дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України.
За обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307 КК України, як незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів, суд вважає, що він підлягає виправданню, оскільки не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами його участі у вчиненні даних злочинів і вичерпана можливість їх отримання.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст.65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом класифікуються як злочин середньої тяжкості.
Враховує також особу винного, який не одружений, ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, за місцем проживання характеризується посередньо, враховує стан його здоров`я за висновком спеціальної комісії по наркологічним оглядам від 08.04.2015 року № 109 відповідно якого, ОСОБА_6 страждає психічними поведінковими розладами внаслідок вживання наркотичних речовин (конопля), синдром залежності, постійне вживання, потребує лікування яке не протипоказане (а.п.151), відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №209 від 17.04.2015р. ОСОБА_6 є осудним та застосування заходів медичного характеру не потребує ( а.п.155-157).
Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
На підставі викладеного та беручи до уваги також те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, але судимість погашена, й він вважається особою, що не має судимостей, тому суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкцій статі обвинувачення у виді позбавлення волі та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75,76 КК України, при цьому суд, у відповідності до вимог ст.72 КК України зараховує ОСОБА_6 у строк покарання попереднє ув`язнення з 25.02.2015 року по 21.12.2015 року.
Суд не вбачає ризиків визначених ст.177 КПК України, та вважає доцільним з урахуванням вищевикладених обставин до набирання вироком законної сили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Речові докази, а саме:
криміналістичний поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться канабіс (маріхуана), масою (в перерахунку на висушені речовину) 1,542 грама, яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області підлягає знищенню;
- криміналістичний поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться розфасована у сірниковий коробок, паперовий згорток та поліетиленовий пакет канабіс (маріхуана), загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 38,311 грама, яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області підлягає знищенню;
- гроші в сумі 60 гривень, вилучені 25.02.2015 року в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в касі на рахунку Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області підлягають поверненню ОСОБА_6 .
З обвинуваченого Коровіна підлягають стягненню в дохід держави судові витрати за проведення судово-хімічних експертиз в загальній сумі 1382,40 грн.
Керуючись ст.ст. 370-371, 374-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та у відповідності до ст.76 КК України буде повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.
ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, виправдати за недоведеністю участі в його вчиненні.
ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, виправдати за недоведеністю участі в його вчиненні.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання попереднє ув`язнення з 25.02.2015 року по 21.12.2015 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічних експертиз в загальній сумі 1382,40 грн.
Речові докази, а саме криміналістичний поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться канабіс (маріхуана), масою (в перерахунку на висушені речовину) 1,542 грама, яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області знищити; - криміналістичний поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться розфасована у сірниковий коробок, паперовий згорток та поліетиленовий пакет канабіс (маріхуана), загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 38,311 грама, яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області знищити;
- гроші в сумі 60 гривень, вилучені 25.02.2015 року в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в касі на рахунку Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1