Провадження № 11-кп/792/578/15
Справа № 676/4403/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: xч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000937 від 10 травня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Камянець-Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2015 року,
у с т а н о в и л а :
Вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2015 року
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, не працює, раніше судимий Камянець-Подільським міськрайонним судом:

- 17 березня 2005 року за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- 24 травня 2005 року за ч.3 ст.27, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 12 січня 2010 року за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 23 травня 2011 року за ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту;

- 06 лютого 2014 року за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі,

визнаний винуватим за ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 обрано у виді утримання під вартою.

Судом вирішено питання про судові витрати.

За вироком суду, ОСОБА_8 близько 06 години 30 хвилин 10 травня 2015 року, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно, умисно викрав зі столу гроші в сумі 198 грн., мобільний телефон «Самсунг СМ-В312Е» вартістю 594 грн. з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн., сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 20 грн., картою пам`яті вартістю 60 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 892 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок суду змінити, призначити йому менш суворе покарання, від відбування якого звільнити на підставі ст.75 КК України.

Посилався на те, що при призначенні покарання судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Уважав, що за таких обставин, суд мав звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги про зміну вироку суду з наведених у ній мотивів, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та залишення його без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.349 КПК України суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таке рішення суду відповідає вимогам закону. У зв`язку з цим фактичні обставини кримінального провадження не можуть бути предметом розгляду в апеляційному порядку.

Проте, апеляційний суд не позбавлений можливості перевірити законність та обґрунтованість вироку суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, про що наголошується в його апеляційній скарзі.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено судом відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 визнав свою вину та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував шкоду потерпілому, що судом визнано обставинами, що пом`якшують йому покарання.

Разом з тим, ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та знов учинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу наркоманії та лікаря-психіатра з діагнозом постконтузійний синдром та відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 392 від 22 червня 2015 року в момент вчинення кримінального правопорушення виявляв та на даний час виявляє органічний розлад особистості складного ґенезу з психопатизацією особистості, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та не потребує застосування до нього заходів медичного впливу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, за якою його визнано винуватим.

Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього ст.75 КК України є безпідставними та на увагу не заслуговують.

Тому, підстав для зміни вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Камянець-Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2