Справа № 2518/2089/2012
Провадження №1/743/9/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2013 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої судді - Павленко О.В., при секретарі Сташків І.Г.,

з участю прокурора Софієнка В.В., потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальну справу про обвинувачення

● ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, не працюючої, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючої в с. Корчівя ріпкинського району Чернігівської області, вул. Першотравнева, буд. 47, раніше судимої вироком Ріпкинського районного суду 27.09.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 17.09.2012 року близько 14 години 30 хвилин, знаходячись на подвірї господарства № 21 по вул.. Першотравнева в с. Корчівя Ріпкинського району Чернігівської області, що належить гр.. ОСОБА_1, шляхом вільного доступу, з-під деревяного навісу, таємно, повторно, викрала велосипед марки Українавартістю 200 грн., що належить ОСОБА_1, заподіявши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2, свою вину у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила, що 17 вересня 2012 року, вона знаходилася в с. Корчівя та зайшла до своєї знайомої ОСОБА_1, якої не виявилося вдома. Вона вирішила вкрасти велосипед, що побачила на подвірї господарства, щоб продати та купити продуктів харчування. Забравши велосипед, вона викотила його на дорогу та продала за 100 грн. незнайомому зустрічному чоловікові. Цивільний позов потерпілої визнала в повному обсязі. У скоєному щиро кається, вважає, що більше таке не повториться.

Враховуючи, що підсудна повністю визнає вину в предявленому обвинуваченні, то судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає повністю доведеною винність підсудної в скоєнні таємного викрадення чужого майна, повторно, такі дії підсудної правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, помякшуючими покарання підсудної, суд вважає щире каяття у скоєному, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної по справі не встановлено.

ОСОБА_2 формально позитивно характеризується по місцю проживання, раніше судима, притягувалася до адміністративної відповідальності, на спец обліках не перебуває, зі слів підсудної позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої доньки.

З врахуванням вищенаведених обставин, для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових злочинів, необхідним й достатнім буде покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинила новий злочин до постановлення відносно неї вироку від 27.09.2012 року, то остаточно їй слід призначити покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України, перевівши менш суворе невідбуте покарання у виді громадських робіт в бульш суворе у виді арешту за правилами ст. 72 КК України.

Цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій внаслідок вчинення злочину в сумі 200 грн. доведено матеріалами справи, а моральна шкода, яка виразилася в порушенні нормального ритму життя, переживаннях та стресі, викликаних внаслідок крадіжки, потерпілою оцінено в 500 грн. і цей розмір моральної шкоди є співрозмірним з тими душевними стражданнями, які були викликані у потерпілої внаслідок скоєння відносно неї злочину, а тому підлягає стягненню з підсудної.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, с у д -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Ріпкинського районного суду від 27.09.2012 року перевівши громадські роботи у арешт за правилами ст. 72 КК України та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 3 (трьох) місяців 5 днів арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком чинності залишити попередній взяття під варту.

Строк покарання ОСОБА_2 рахувати з 17. 12. 2012 року, зарахувавши їй в строк покарання період перебування під вартою з 17.12.2012 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 (двісті) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 500 (пятсот) грн.. у рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 700 (сімсот) грн.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області, а засудженим, що перебуває під вартою - той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя О.В. Павленко