<Справа № 1-70/11 Номер провадження -
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2011 Рокитнянський районний суд Київської області в складі головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю прокурора Сахно Л.В., захисника ОСОБА_1 та представника цивільного позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, раніше судимого

за ст.122 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:

21.03.08 біля 15 год. підсудний приїхав до подвір»я ОСОБА_4 в с.Синява, вул.Заросянська,22 Рокитнянського району з метою вияснити обставини пропажі золотого ланцюжка у ОСОБА_5. ОСОБА_4 відмовилася розмовляти з ним і закрилася спільно з ОСОБА_5 в будинку. Підсудний почав стукати у двері будинку і в цей час до нього підійшов ОСОБА_6 і почав наполягати на залишенні подвір»я підсудним. На це підсудний наніс потерпілому ОСОБА_6 три удари металевою трубою, обмотаною тканиною в область голови, внаслідок чого потерпілий впав на землю, після чого підсудний вдарив того біля трьох раз в область грудної клітини, спричинивши крововилив навкруги лівого ока, закриту черепно-мозкову травму з забоєм головного мозку легкого ступеню тяжкості, крововилив в області грудної клітини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та перелом 10 ребра зліва, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як спричинили довгостроковий розлад здоров»я більше ніж 21 день.

В судовому засіданні підсудний визнав себе винним частково у предявленому йому обвинуваченні та показав, що 21.03.08 у нього вдома була ОСОБА_5, яка згодом заявила, що в неї пропав золотий ланцюжок. З метою вияснити причини обвинувачення його у крадіжці, він поїхав в с.Синява до ОСОБА_4, де почав виясняти це. Потім до нього підійшов ОСОБА_6, який почав замахуватися на нього сокирою і він вирвав у того сокиру та вдарив рукою в обличчя, від чого ОСОБА_6 впав на землю. Що було далі, він не бачив, так як поїхав додому. При цьому був тверезим, так як вранці мав намір їхати на роботу.

Також підсудний частково визнав цивільний позов в частині стягнення з нього матеріальної шкоди на лікування потерпілого, у стягненні моральної шкоди та інших витрат не визнав.

Крім часткового визнання вини підсудним його вина повністю підтверджується оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілого, показаннями свідків та іншими матеріалами справи.

Так, згідно оголошених показань потерпілого ОСОБА_6 останній знаходився на подвір»ї, коли почув крики від будинку. Побачив незнайомого чоловіка, який ліз у вікно. Запитав, що той робить і на це останній вдарив його по голові тричі залізною палицею, обмотаною тканиною, яку держав в руці. Від ударів впав і що було далі не пам»ятає.

Цивільний позивач ОСОБА_4 суду показала, що 21.03.08 вона забрала з квартири підсудного ОСОБА_5 і виявила у тої відсутність золотого ланцюжка. З цього приводу вона згодом з дому зателефонувала до дружини підсудного, але той вказував різні місця, де він його заховав, а потім зовсім заперечив факт крадіжки. В цей же день після обіду підсудний в нетверезому стані приїхав до неї у подвір»я, при цьому в одній руці в нього був ніж, у другій металева труба, обмотана тканиною. Вибив скло у вікні, а потім вдарив даною трубою чоловіка - ОСОБА_6 по голові і по тілу, від чого той впав. Вона визвала міліцію, але підсудний до їх приїзду втік. Просить стягнути з підсудного вказану в позові суму, так як вона витратила 4848 грн. 94 коп. на лікування чоловіка, а також її возили таксисти у лікарню, за що вона заплатила 2220 грн. Внаслідок травмування чоловіка їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 20 тис. грн.. Просить стягнути вказані суми з підсудного.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що в ніч на 21.03.2008 року вона ночувала у підсудного. Біля 9 год. вона пішла з будинку і на вулиці виявила пропажу золотого ланцюжка. З будинку ОСОБА_4 остання зателефонувала дружині підсудного. Після обіду підсудний приїхав до них у подвір»я, був у нетверезому стані, нецензурно виражався і вибив шибку у вікні, а потім вдарив залізною палицею ОСОБА_6, від чого той впав, а згодом лікувався у лікарні. Самої бійки вона не бачила.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №50-д від 24.03.11 у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді крововиливу навкруги лівого ока; закрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку легкого ступеню тяжкості, крововилив в області грудної клітини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та перелом 10 ребра зліва, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як спричинили довгостроковий розлад здоров»я більше ніж 21 день.

Як вбачається із акту комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи №337 від 23.03.2001 року підсудний страждає на органічне ураження головного мозку змішаного ґенезу (раннього органічного та перенесеної у 2008 році важкої ЧМТ) з психопатизацією особистості та легкими когнітивними розладами. Ступінь психічних розладів у нього такий, що позбавляє його здатності повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, вина підсудного у вчиненні злочину підтверджується:

протоколом огляду місця події;

протоколами відтворення обстановки та обставин події із підсудним та свідком ОСОБА_4 та фототаблицями до них, де підсудний та ОСОБА_4 показали на місці та розповіли про обставини вчинення злочину.

Суд вважає доказаною винність підсудного у вчиненому злочині.

В той же час суд вважає, що із обвинувачення підсудного необхідно виключити його обвинувачення у вчиненні злочину в стані алкогольного сп»яніння, так як крім показань свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що вони по зовнішньому вигляду та поведінці підсудного встановили алкогольне сп»яніння останнього, інших доказів по справі немає. Підсудний з перших пояснень та в судовому засіданні даний факт заперечує.

Суд кваліфікує дії підсудного по ст.122 ч.1 КК України як умисне нанесення середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

При обранні міри покарання підсудному суд бере до уваги як помякшуючі обставини щире каяття, його активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, часткове відшкодування матеріальної шкоди, обмежену осудність підсудного під час вчинення злочину.

Суд вважає, що підсудному необхідно обрати покарання у виді обмеження волі.

Але враховуючи особу підсудного, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі предявити до обвинуваченого цивільний позов.

Аналогічна вимога мається в ст.50 КПК, що цивільним позивачем визнається громадянин, який зазнав матеріальної шкоди від злочину і предявлено вимогу про відшкодування збитків відповідно до ст.28 КПК.

Ст.49 КПК України передбачено, що потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Аналізуючи вказані статі Кримінально-Процесуального Кодексу України, суд вважає, що в даному випадку визнання досудовим слідством потерпілою ОСОБА_4 протирічить вимогам закону, так як в даному випадку тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_6, який також визнаний досудовим слідством потерпілим по справі.

В зв»язку з цим суд визнав ОСОБА_4 свідком по справі та цивільним позивачем, так як вона витратила кошти на лікування у лікарняному закладі ОСОБА_6.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ст.1167 ЦК зазначено, що моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, при наявності її вини.

При визначенні грошового відшкодування моральної шкоди, у відповідності до ст.23 ЦК України суд враховує глибину душевних страждань ОСОБА_4, ступеня вини підсудного, а також інших обставин, які мають істотне значення з врахуванням вимоги розумності і справедливості.

В звязку з цим суд вважає за можливе задовольнити частково цивільний позов, заявлений потерпілим в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування, вартість яких підтверджена фіскальними чеками та касовими ордерами.

Суд вважає. що долучені до позовної заяви розписки про отримання коштів від свідка ОСОБА_4 на поїздки не є доказом витрат, так як вказані в розписках особи в судовому засіданні допитані не були, а розписка не є доказом по кримінальній справі.

Також потерпілим не підтверджені в повному обсязі витрати на лікування, так як до позову долучені фіскальних чека на загальну суму 3754 грн. 31 коп.

Крім того, суд враховує, що під час судового слідства підсудним частково відшкодовано цивільному позивачеві матеріальну шкоду в сумі 1500 грн.

Суд вважає за можливе задовольнити моральну шкоду, заявлену цивільним позивачем, так як відповідно ч.2 ст.23 ЦК України:

Моральна шкода полягає: п.2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів.

В той же час, так як позивачем не надані розрахунки про розмір моральної шкоди, не підтверджені документально та не вказано, якими доказами це підтверджується (Постанова Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. із змінами від 25.05.2001 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди), моральна шкода підлягає частковому задоволенню.

Підстав для накладення арешту на майно підсудного суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком два роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грн. 2254 грн. 31 коп. витрати на лікування, 500 грн. витрат на правову допомогу та 1 тис. грн. моральної шкоди. Всього підлягає стягненню з підсудного на користь ОСОБА_4 3754 грн. 31 коп.

До набрання вироком законної сили залишити засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя