Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1715/1778/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2012 р. Рівненський міський суд в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю прокурора Костюка О.В.

захисника підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого водієм - контролером, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2011 року, о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи за адресою м.Рівне, вул. С.Крушельницької, 77, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, всупереч волі власника, заволодів автомобілем марки « Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 55957, 17 грн., який належав ОСОБА_3

Будучи допитаним в якості підсудного, ОСОБА_2 свою вину за ч.1 ст. 289 КК України визнав повністю , щиро розкаявся та повністю підтвердив встановлені судом обставини вчинення злочину.

Суду показав, що 19 грудня 2011 року, о 21 годині 00 хвилин він, перебуваючи за адресою м.Рівне, вул. С.Крушельницької, 77, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, всупереч волі власника, заволодів автомобілем марки « Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3

В скоєному щиро розкаюється, зібраних досудовим слідством доказів, в тому числі показів потерпілого і свідків, висновків експертиз не заперечує, зауважень щодо них не має. При обранні йому покарання просить врахувати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів в порядку ст.299 ч.3 КПК України підсудний та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів, зібраних досудовим слідством стосовно обставин вчинених злочинів і їх не оспорюють. При цьому завірили суд, що розуміють зміст цих обставин, наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати зазначені обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності їх позиції у суду немає.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23. 12. 2005 року „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування,примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.

Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.

На підставі викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Визначаючи вид та міру покарання підсудного суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, обставини та наслідки його вчинення, обставини, що обтяжують та помякшують покарання, особу підсудного, дані, що його характеризують.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного у відповідності до ст.67 КК України, в судовому засіданні не встановлено

Обставиною, що помякшує покарання підсудному ОСОБА_2 суд визнає у відповідності до ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди, шляхом повернення автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_3 подав письмову заяву, в якій зазначив, що будь- яких претензій матеріального та морального характеру до підсудного ОСОБА_2 не має ( а.с. 27)

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує, що він раніше не судимий ( а.с. 87), на обліку у лікаря нарколога не перебуває ( а.с.91) на обліку у лікаря - психіатра не перебуває ( а.с.92), характеризується позитивно ( а.с.89), проживає разом з батьками та двома сестрами ( а.с. 88)

За ст. 91 КПК України судовими витратами є витрати, зроблені при провадженні справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачене і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст.15 Закону України „Про судову експертизу. У випадку витрат органу досудового слідства чи суду на проведення експертиз, коли експертиза проведена на договірних засадах, ці витрати стягуються на користь державного бюджету.

За таких підстав, в матеріалах справи відсутні підстави та обґрунтування для стягнення з засудженого судових витрат за проведення експертиз.

Речові докази по справі: вилучений 30 грудня 2011 року автомобіль марки « Фольксваген Т4», який переданий на відповідальне збереження власникові ОСОБА_3 - підлягає поверненню ОСОБА_3

Враховуючи, наявність зазначених вище обставин, що помякшують покарання, відсутність претензій з боку потерпілого, а також те, що він раніше не судимий, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного ОСОБА_2 та попередження нових його злочинів буде покарання, призначене ближче до найнижчої межі санкції статті.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання і застосування до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік і шість місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обовязки на період іспитового строку:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

-періодично зявлятись на реєстрацію в орган кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: - автомобіль марки„Фольксваген Т4, д.н.з.ВК 3881 АВ, який переданий на відповідальне збереження власникові ОСОБА_3 - повернути ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15- ти діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина