Справа № 299/3045/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 від 30 жовтня 2014 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хоросток Славутського району Хмельницької області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, розлученій, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_5 , прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 ,

на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2015 року,

за участю обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 , посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження №0000925 відносно неї за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена вказує, що в судовому засіданні вона вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнавала, так як його не вчиняла, ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не наносила. Висновки суду про доведеність її вини та наявність достатніх доказів не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на неналежних та недопустимих доказах.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Не оспорюючи вірність кваліфікації дій ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 125 КК України та висновки суду першої інстанції про доведеність її вини у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор вважає незаконним вирок суду першої інстанції у зв`язку із неповнотою судового розгляду, в ході якого судом першої інстанції було відхилено клопотання прокурора про зміну обсягу доказів, які підлягають дослідженню, а саме допит неповнолітніх свідків ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були прямими очевидцями події, яка мала місце 19.10.2014 року та можуть підтвердити обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного і справедливого рішення.

В запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та прокурора представник потерпілої ОСОБА_14 просить відхилити апеляційні скарги, вирок суду першої інстанції залишити без змін, апеляційні скарги розглядати без особистої участі потерпілої.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, представник потерпілої вказує, що допит неповнолітніх свідків, які були прямими очевидцями події, яка мала місце 19.11.2014 року, є непотрібним, оскільки вони б підтвердили вже встановлений судом факт, який підтверджений відеозаписом оспорюваної події і їхні показання ніяк не вплинули б на вирок суду першої інстанції. Вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом з`ясовано всі обставини, які підтверджені відповідними фактами, належно заслухано всіх учасників справи, надано належну оцінку доводам та доказам сторін.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченої, представник потерпілої вказує, що не дивлячись на невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні злочину, її вина доводиться: показами потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_15 ; заявою ОСОБА_10 про прийняття мір до ОСОБА_5 , яка перешкоджає користуватись квартирою, піднімає на неї руки в присутності дітей; відтвореним відеозаписом події від 19.10.2014 року; висновком експерта №487 від 28.11.2014 року. Зазначені докази відповідають ст. ст. 85, 86 КПК України. В ході розгляду кримінального провадження не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що в потерпілої та свідка є підстави для обмови обвинуваченої ОСОБА_5 . Вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнути за собою скасування або зміну вироку не встановлено.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Питання про долю речового доказу вирішено.

Цим вироком ОСОБА_5 визнана винною в тому, що 19 жовтня 2014 року близько 14 години, вона, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяла сварку з ОСОБА_10 , де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, нанесла останній удар кулаком правої руки в область грудей та хватала її руками за плечі, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №487 від 28 листопада 2014 року, у вигляді синця шкірних покровів правого плеча в середній третині по внутрішній поверхні та забою грудної клітки зліва, які згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95, кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскаржуваного вироку, доводів, викладених в апеляційних скаргах і запереченнях на них, були заслухані:

- обвинувачена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги обвинуваченої та просили апеляційну скаргу обвинуваченої - задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення;

- прокурор ОСОБА_8 та представник потерпілої ОСОБА_9 , які не підтримали жодної з апеляційних скарги, просили залишити їх без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах і запереченнях на них, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги обвинуваченої та прокурора не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які судом правильно оцінені та викладені у вироку.

У показаннях суду потерпіла ОСОБА_10 стверджує, що саме ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_15 та неповнолітніх дітей, нанесла їй удар кулаком руки у груди та штовхнула. Син знімав подію на телефон.

Такі показання узгоджуються з показами свідка ОСОБА_15 про те, що вона бачила як ОСОБА_5 нанесла удар кулаком руки в область грудей ОСОБА_10 .

Також показання потерпілої ОСОБА_10 підтверджуються висновком судово-медичного експерта про наявність у неї легких тілесних ушкоджень у вигляді синця шкірних покровів правого плеча в середній третині по внутрішній поверхні та забою грудної клітки зліва, які по давності виникнення вкладаються в строк події 19.10.2014 року.

За таких достатніх доказів суд обґрунтовано визнав ОСОБА_5 винною за ч. 1 ст. 125 КК України.

Те, що потерпіла ОСОБА_10 і свідок ОСОБА_15 є сестри не може бути підставою для визнання показань останньої недопустимим доказом, оскільки вона прибула на місце події саме за повідомленням про протиправні дії обвинуваченої і в суді дала показання щодо відомих їй обставини кримінального правопорушення, вчиненого в її присутності обвинуваченою ОСОБА_5 .

Будь яких даних про те, що потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_15 в суді першої інстанції дали неправдиві показання та оговорюють обвинувачену, не встановлено.

СД диск із відеозаписом події 19 жовтня 2014 року добровільно надано досудовому слідству представником потерпілої і постановою слідчого від 19 червня 2014 року визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, що відповідає вимогам статей 98, 100, 110 КПК України, а тому відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України цей доказ правильно визнано судом допустимим.

Твердження потерпілої що СД диск містить саме відеозапис події 19 жовтня 2014 року стороною захисту не спростовано.

Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на те, що цей СД диск не містить доказової бази є необґрунтованими, оскільки він містить відеозапис конфлікту 19 жовтня 2014 року, підтверджує факт цієї події, а тому в цій частині правильно визнаний судом належним доказом.

Доводи апеляційної скарги про неузгодженість висновку судово медичного експерта із показаннями потерпілої також є необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні потерпіла пояснила, що обвинувачена нанесла їй удар в груди і саме забій грудної клітки встановлено судово медичним експертом.

В своїй апеляційній скарзі прокурор не обґрунтував необхідність допиту в суді малолітніх свідків за наявності достатніх доказів, досліджених судом першої інстанції, а тому доводи апеляційної скарги прокурора також є не обґрунтованими.

Вимоги апеляційної скарги прокурора про скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції через неповноту судового розгляду взагалі не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а саме ст. ст. 412, 415 КПК України, якими встановлені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду не встановлено неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, які є підставою для скасування вироку суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги обвинуваченої та прокурора необхідно залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 , апеляційну скаргу прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2015 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанцій набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3