Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/433/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Подільський районний суд міста Києва
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0004533 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м. Ургут Тумани, Узбекистан, узбечки, громадянки Узбекистану, освіта середня, одруженої, не судимої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
-за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, 4 ст. 358 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
У відповідності до обвинувального Акту від 21.09.2015 р., встановлено наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за таких обставин:
Згідно постанови Кабінету Міністрів України №150 від 15 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» передбачено:
- Реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пункті пропуску через державний кордон посадовою особою Державної прикордонної служби України;
- Термін перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, які зареєстровані посадовою особою Держприкордонслужби, продовжуються територіальними органами або підрозділами Державної міграційної службою України;
- Реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пункті пропуску через державний кордон посадовою особою Державної прикордонної служби України;
- Термін перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обгрунтованих підстав (лікування, вагітність або пологи, догляд за хворим членом сім`ї, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови надання підтверджуючих документів, на період існування таких підстав, але не більше 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну.
Іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах прибули в Україну, можуть тимчасово перебуває на її території не більше ніж 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.
У зв`язку з викладеними вимогами чинного законодавства України, за наявності обґрунтованих підстав громадянка Узбекистану ОСОБА_6 , перебуваючи на території України була зобов`язана в установленому порядку продовжити термін свого законного перебування, але не мала мети офіційно в установленому порядку його продовжувати, і у неї виник умисел на внесення неправдивої інформації про продовження терміну перебування в Україні шляхом проставляння в свій національний паспорт підроблених відбитків штампів про перетин державного кордону України, через пункти пропуску державного кордону.
Реалізуючи свою мету, громадянка Узбекистану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в середині січня 2014 року перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , надала невстановленій особі паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 виданий на своє ім`я з метою внесення до нього підроблених штампів про перетин державного кордону України. Після цього невстановлена особа, у невстановленому місці проставила підроблені штампи в паспорт громадянина Узбекистану ОСОБА_6 № НОМЕР_1 про перетин нею державного кордону України в пункті пропуску державного кордону «Харків-пасажирський» 14.01.2014 року «Виїзд» і в пункті пропуску державного кордону «Козача Лопань» 16.01.2014 року «В`їзд». Через кілька днів невстановлена особа за адресою АДРЕСА_2 повернула ОСОБА_6 паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на її ім`я, з підробленими штампами про перетин нею державного кордону України, а саме 14.01.2014 року «Виїзд», 16.01.2014 року « ОСОБА_7 ». При цьому ОСОБА_6 14.01.2014 року з території України нікуди не виїжджала і 16.01.2014 року на територію України не в`їжджала. Після цього громадянка Узбекистану ОСОБА_6 використовувала свій паспорт для можливості знаходитися на території України на строк який встановлений законодавством України (90 днів).
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України №139/809 від 14.09.2015 року:
1. Вирішити питання щодо відповідності відмітки про перетинання державного кордону України №074 від 14.01.2014 р в пункті пропуску "Харків-пасажирський" на сторінці №32 паспорта громадянина Узбекистану № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 формі відміток про перетинання державного кордону України, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України не представилося можливим у зв`язку з тим, що вказана відмітка зовні схожа на позначки, які проставлені штампами, виготовленими на замовлення Адміністрації Державної прикордонної служби України з частковою невідповідністю встановленої форми. Для надання висновку необхідно проводити додаткові дослідження з використанням експериментальних зразків.
2.Відмітка про перетинання державного кордону України №010 від 16.01.2014 в пункті пропуску "Козача Лопань" на сторінці №32 паспорта громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає формі відміток про перетинання державного кордону України, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Згідно з інформацією Державної прикордонної служби України №5/1300 від 02.09.2015 року громадянка Узбекистану ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 державний кордон України, за національним паспортом громадянина Узбекистану НОМЕР_1 , 14 і 16.01.2014 р не перетинала.
Крім цього, громадянка Узбекистану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.06.2015 року приблизно в 10:40 годин з метою продовження реєстрації в Україні ОСОБА_6 прийшла в управління державної міграційної служби в Київській області, яка розташована за адресою: м. Київ, вулиця Петропавлівська, 6 і перебуваючи в приміщенні УГМС України в Київській області пред`явила працівникам міграційної служби свій паспорт громадянина республіки Узбекистан серії НОМЕР_1 , виданий 23.08.2013 р., з підробленими штампами про перетин 14.01.2014 року державного кордону України, через пункт пропуску державного кордону «Харків-пасажирський», 16.01.2014 року державного кордону України, через пункт пропуску державного кордону «Козача Лопань». При цьому ОСОБА_6 14.01.2014 р. з території України нікуди не виїжджала, а 16.01.2014 р на територію України не в`їжджала, а використовувала паспорт на своє ім`я з внесеними до нього підробленими відбитками штампів про перетин державного кордону, для можливості знаходитися на території України на строк який встановлений законодавством України (90 днів).
У цей же день, 30.06.2015 року о 11.45 год., паспортний документ на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 з підробленими штампами про перетин 14.01.2014 року державного кордону України, через пункт пропуску державного кордону «Харків-пасажирський» та 16.01.2014 року державного кордону України, через пункт пропуску державного кордону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було вилучено співробітниками міліції.
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України №139/809 від 14.09.2015 року:
1. Вирішити питання щодо відповідності відмітки про перетинання державного кордону України №074 від 14.01.2014 р в пункті пропуску "Харків-пасажирський" на сторінці №32 паспорта громадянина Узбекистану № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 формі відміток про перетинання державного кордону України, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України не представилося можливим у зв`язку з тим, що вказана відмітка зовні схожа на позначки, які проставлені штампами, виготовленими на замовлення Адміністрації Державної прикордонної служби України з частковою невідповідністю встановленої форми. Для надання висновку необхідно проводити додаткові дослідження з використанням експериментальних зразків.
2.Відмітка про перетинання державного кордону України №010 від 16.01.2014 в пункті пропуску "Козача Лопань" на сторінці №32 паспорта громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає формі відміток про перетинання державного кордону України, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Згідно з інформацією Державної прикордонної служби України №5/1300 від 02.09.2015 року громадянка Узбекистану ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 державний кордон України, за національним паспортом громадянина Узбекистану НОМЕР_1 , 14 і 16.01.2014 р не перетинала.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що своїми умисними діями, які виразилися у співучасті у формі пособництва у підробці документу (паспорта громадянина Узбекистану), який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем, ОСОБА_6 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім того своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа (паспорта громадянина Узбекистану) ОСОБА_6 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
21 вересня 2015 р. між прокурором прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_10 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної Угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_10 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України, підозрювана повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами в розкритті та виявленні особи, якій вона надавала свій особистий паспортний документ для внесення недостовірних відомостей в ньому і правовстановлення підроблених відтісків штампів про перетин державного кордону в пунктах пропуску кордону, сприяти розслідуванню кримінального провадження у зясуванні та встановленні осіб, які займаються підробкою штампів про перетин іноземцями державного кордону, виявленні та припиненні інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_10 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки, за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік. Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Згідно ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік. Покласти на ОСОБА_10 обов`язки передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що підозрювана цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_10 і призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 21 вересня 2015 року про визнання винуватості між прокурором прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_10 .
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України.
Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 узгоджене сторонами покарання:
- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки;
- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік.
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
Згідно ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Покласти на ОСОБА_10 обов`язки передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід не обирався.
Зобов`язати ОСОБА_6 сплатити судові витрати за проведення судової криміналістичної експертизи в сумі 491 гривень 04 копійок на користь держави.
Речові докази паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1