Справа № 1-1876/11
В И Р О К

іменем України

01 червня 2012 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Лінника О.П., при секретарі Давіденко Н.О., за участю державного обвинувача прокурора Сезонова Д.І., захисника ОСОБА_1., підсудного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого в силу ст..89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2010 року приблизно о 18 годині підсудний ОСОБА_2 з особистих питань зайшов на територію ПАТ Київспецтранс, яке розташоване за адресою: м.Київ, пр..Правди, 85. Перебуваючи на другому поверсі зазначеного приміщення підсудний через скло над вхідними дверима в кабінеті №218 побачив два ноутбуки. В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, він, витягнувши зазначене скло, через проїм проник до кабінету №218, звідки таємно викрав чуже майно: ноутбук Фуджи Сіменс Еспрімовартістю 3430 грн. 63 коп., ноутбук ОСОБА_3 Айпедвартістю 3110 грн., спричинивши шкоду ПАТ Київспецтрансна загальну суму 6540 грн.63 коп.

Крім того, 12 серпня 2011 року приблизно о 2 годині підсудний ОСОБА_2 з метою крадіжки чужого майна розбив скло задніх дверей автомобіля НОМЕР_1, який знаходився біля будинку №14-Б по вул..Довженка в м.Києві та проник до його салону.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадання чужого майна, підсудний почав підшукувати речі, які належать ОСОБА_4, та які можна було б викрасти із зазначеного автомобіля, проте свої злочинні дії довести до кінця не зміг, оскільки він був затриманий на місці вчинення злочину.

Крім того, 17 жовтня 2011 року приблизно о 19 годині 00 хвилин підсудний, перебуваючи в приміщенні передпокою реанімаційного відділення Київської міської клінічної лікарні №18, яка розташована по бульвару Шевченка, 17 в м.Києві, звернув увагу на сумки, які належали ОСОБА_5 і ОСОБА_6, та які лежали на підвіконні у зазначеному приміщенні, після чого у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, підсудний ОСОБА_2, скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшла з передпокою, а ОСОБА_6 відволік свою увагу від сумок, підсудний підійшов до підвіконня та непомітно для ОСОБА_6 взяв в руки дві вищевказані сумки та направився до виходу, намагаючись викрасти чуже майно. В цей час його дії були помічені ОСОБА_6, який висловив вимогу до підсудного зупинитись та повернути майно.

Підсудний, розуміючи, що його дії викриті, не припинив свої дії, а навпаки, діючи відкрито з місця вчинення злочину з викраденим зник, відкрито повторно викравши чуже майно, а саме: майно, що належить ОСОБА_6: сумку вартістю 300 грн., в якій знаходились гроші в сумі 2700 грн., всього на суму 3000 грн.,

майно, що належить ОСОБА_5: сумку вартістю 700 грн., в якій знаходився гаманець вартістю 250 грн., гроші в сумі 5000 грн., документи, які цінності не представляють: посвідчення водія на імя ОСОБА_5 та талон попередження до посвідчення водія, техпаспорт на автомобіль Форд Фієстад.н.з. АА 0387 ВІ, медична довідка на імя ОСОБА_5, страховий поліс №1141043, магнітна картка-перепустка, ключі від автомобіля, дисконтні картки в кількості 10 шт., всього майна на суму 5950 грн.

Всього підсудний відкрито повторно викрав чуже майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на загальну суму 8950 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що він дійсно 14 листопада 2010 року приблизно о 18 годині з особистих питань зайшов на територію ПАТ Київспецтранс. Перебуваючи на другому поверсі зазначеного приміщення він через скло над вхідними дверима в кабінеті побачив два ноутбуки. Він, витягнувши скло, через проїм проник до кабінету звідки викрав 2 ноутбуки. 12 серпня 2011 року він приблизно о 2 годині розбив скло задніх дверей автомобіля, який знаходився біля будинку №14-Б по вул..Довженка та проник до його салону та почав підшукувати речі, які можна було б викрасти із зазначеного автомобіля, проте був затриманий. 17 жовтня 2011 року приблизно о 19 годині 00 хвилин він, перебуваючи в приміщенні передпокою реанімаційного відділення Київської міської клінічної лікарні №18, він підійшов до підвіконня та непомітно для відвідувачів взяв в руки дві сумки та направився до виходу. В цей час його намагались затримати, але він убіг з сумками. У скоєному розкаюється.

Оскільки підсудний визнав свою вину повністю, суд вважає за можливе судове слідство провести у відповідності до вимог ч.3 ст.299 КПК України. При цьому судом підсудному було розяснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання підсудного, дослідивши матеріали справи, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій підсудного за ст..185 ч.3 КК України як крадіжка чужого майна, поєднана з проникненням в інше приміщення, за ст.ст.15, 185 ч.2 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за ст..186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При вирішенні питання про призначення покарання підсудному, суд визнає обставинами, які помякшують покарання, його щире каяття у вчиненому.

Також, призначаючи покарання підсудному, суд враховує особу підсудного, який раніше не судимий в силу ст..89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, не працює.

При проведенні досудового слідства потерпілі ОСОБА_5, ВАТ Київспецтранс, подали слідчому позовні заяви про відшкодування шкоди, та були визнані цивільними позивачами по справі, суд вважає за можливе їх позовні вимоги залишити без розгляду у звязку з неявкою цивільних позивачів та представника цивільного позивача в судове засідання.

Речові докази по справі викрутку, ліхтарик та шкіряна рукавичка передані на зберігання до камери схову речових доказів, DVD диск приєднаний до матеріалів справи.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини скоєння злочину, особу підсудного, обставини, які помякшують покарання, вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення буде призначення йому покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.299, 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.2 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки,

за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки,

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст.75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_2 у виді підписки про невиїзд, залишити без зміни.

Позовні вимоги ОСОБА_5 та ВАТ Київспецтрансзалишити без розгляду.

Речові докази по справі - викрутку, ліхтарик та шкіряна рукавичка які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві знищити, DVD-диск приєднаний до матеріалів справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_2 - протягом 15 діб з дня вручення йому копії вироку.