печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2015 року Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши судове засідання у розгляді кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0006820 від 21.10.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Крайниково Хустського району Закарпатської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, студента 2-го курсу магістратури Київської духовної академії, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
20 жовтня 2015 року близько о 19.00 годин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині бул. Дружби народів в м. Києві, зі сторони Печерського мосту в напрямку Московської площі.

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б); 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

- п.2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- п. 12.1 ПДР - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 13.1 ПДР - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, рухаючись по бул. Дружби народів,11 у Печерському районі м. Києва, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не витримав безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Меrседеs-Вenz Е-220» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався попереду у попутному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Subaru Forester» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2151/Е від 03.11.2015 року, ОСОБА_4 заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження :

- закрита травма лівого плеча у вигляді уламкового перелому середньої та нижньої третини діафізу лівої плечової кістки.

Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно дією тупого предмету, могло утворитись в термін та за обставин вказаних у постанові, тобто 20.10.2015 при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, що рухався при зіткненні його з перешкодою).

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, дав показання, що відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи, щиро розкаявся і пояснив, що 20.10.2015 приблизно о 19.00 год. він, керуючи технічно справним автомобілем «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по проїзній частині бул. Дружби народів в м. Києві, зі сторони Печерського мосту в напрямку Московської площі, допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б); 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось ДТП з автомобілем «Меrседеs-Вenz Е-220», в ході якого пасажир його автомобіля ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди з спричиненням потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій він стверджував, що примирився з обвинуваченим і не має до нього ані матеріальних, ані моральних претензій, і не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з їх примиренням.

Обвинувачений ОСОБА_5 , якому було роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, підтримав заяву потерпілого та надав аналогічне письмове клопотання, в якому просив закрити кримінальне провадження щодо нього у з`язку з примиренням з потерпілим, оскільки всі збитки останньому ним були відшкодовані в повному обсязі.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви потерпілого ОСОБА_4 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява потерпілого ОСОБА_4 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 від 21.12.2015 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи вказане питання, суд виходить роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, є студентом 2 курсу магістратури Київської духовної академії, де характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, відшкодував потерпілому ОСОБА_4 всі матеріальні та моральні збитки, щиро покаявся, - суд дійшов висновку про можливість звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 46 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 та письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, звільнити.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0006820 від 21.10.2015, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 286 ч.1 КК України закрити у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили залишити у виді особистого зобов`язання, після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1