Справа № 206/3521/14-к
Провадження № 1-кп/206/4/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" жовтня 2015 р. року м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000182 від 06.08.2014 року за обвинуваченням -

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта вища, працюючого на посаді юрисконсультанта ТОВ «ПК «Дев`ять», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.9 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
В травні 2009 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_9 з проханням позичити ОСОБА_10 грошові кошти. На вказану пропозицію ОСОБА_9 відповів згодою, за умови їх повернення з відсотками.

У подальшому, в період з травня по вересень 2009 року ОСОБА_11 періодично позичав у ОСОБА_9 різні суми коштів, повертаючи їх тільки частково, внаслідок чого, станом на вересень 2009 р. сума боргу, що утворилася у ОСОБА_10 перед ОСОБА_9 склала приблизно 100 000 - 105 000 доларів США.

18 січня 2010 року ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 частину боргу в сумі 15000 грн., однак, у зв`язку з тим, що термін повернення боргу не влаштовував ОСОБА_5 і ОСОБА_9 , у них виник злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , для застосування психологічного впливу на останнього, з метою повернення боргу.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , діючи умисно, в інтересах третіх осіб, спільно із засудженим ОСОБА_9 , рішення відносно якого набрало чинності у встановленому законом порядку, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, за допомогою засуджених ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за ч.2 ст. 146 КК України, рішення відносно яких набрало чинності, утримували ОСОБА_10 проти його волі, тобто незаконно позбавили волі останнього, в різних квартирах м.Дніпропетровська та м. Запоріжжя в період з 29 січня 2010 року по 28 лютого 2010 року, тобто тривалий період часу.

Так, 29.01.2010 року приблизно об 11 год., згідно попередньої домовленості із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , за грошову винагороду, ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , прибули разом із ОСОБА_10 до квартири АДРЕСА_2 , де вказані особи незаконно утримували потерпілого в період з 29.01.2010 по 31.01.2010р.. У зазначеній квартирі потерпілого ОСОБА_10 утримували шляхом фізичного впливу, а саме прив`язали скотчем до крісла, та на голову одягнули шапку, чим закрили очі потерпілому.

Після чого, за вказівкою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , ОСОБА_16 і ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, погоджено між співучасниками злочину, проти волі потерпілого, зранку 31.01.2010 року на невстановленому автомобілі перевезли потерпілого в квартиру АДРЕСА_3 , для подальшого його утримання за вищезазначеною адресою. В період часу з 31.01.2010 р. по 01.02.2010 р. потерпілого утримували, проти його волі , з погрозами застосування фізичного впливу в квартирі АДРЕСА_3 за грошову винагороду.

Далі, в ході подальшого спілкування ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , для подальшого утримання потерпілого, діючи умисно, за попередньою змовою, групою осіб, з метою незаконного позбавлення потерпілого ОСОБА_10 волі, з ціллю залякування останнього з метою скорішого повернення боргу та з метою виконання вищезазначеного плану ОСОБА_12 запропонував раніше знайомим ОСОБА_17 та ОСОБА_15 допомогти в подальшому у здійсненні злочину за грошову винагороду, після чого останні погодились. ОСОБА_12 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно попередньої домовленості із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , 01.02.2010 року приблизно о 17 годині вивів із квартири за вищезазначеною адресою, потерпілого ОСОБА_10 та посадив у автомобіль «Ауді А-6», д/н НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_15 . Після чого, зазначені особи направились до міста Запоріжжя, з метою подальшого незаконного утримання потерпілого. По прибуттю в місто Запоріжжя, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою у групі осіб, згідно узгодженого плану, завів потерпілого ОСОБА_10 до квартири АДРЕСА_4 . В період часу з 01.02.2010 по 28.02.2010 року потерпілого ОСОБА_10 утримували проти його волі, тобто незаконно позбавили волі, на тривалий час, з погрозою фізичного насильства, в квартирі АДРЕСА_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України не визнав та показав, що зі ОСОБА_18 знайомий десь з 2005 2006 року. Познайомився з ним в компанії спільних знайомих. ОСОБА_9 зі ОСОБА_18 познайомилися окремо. В 2009 році до нього зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що до нього звернувся ОСОБА_19 та просить позичити грошей в борг для бізнесу під проценти, питав, що собою представляє ОСОБА_20 , на що він йому відповів, що ОСОБА_20 нормальний хлопець. До того ж ОСОБА_20 раніше вже позичав в борг у ОСОБА_9 гроші на лікування дружини від «онко» захворювання в розмірі 5 тисяч доларів США. Борг було повернено. Та сказав, що в решті ОСОБА_9 вирішувати самому чи надавати гроші в борг ОСОБА_21 чи ні. Через деякий час йому стало відомо, що ОСОБА_9 все ж таки позичив гроші ОСОБА_10 . Восени, при зустрічі з ОСОБА_22 , поцікавився як справи у ОСОБА_23 , на що ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_21 почав затримувати повернення боргу. На цьому розмова закінчилася. 14 січня 2010 року до нього зателефонував ОСОБА_9 та попросив під`їхати на офіс, де працював ОСОБА_24 . Під`їхавши в офіс ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_19 не повертає гроші. В процесі розмови стало відомо, що грошей у ОСОБА_20 немає і ключа від системи «клієнт-банку» у нього також немає. ОСОБА_20 повідомив, що ніякого борошна не купував, а гроші він просто тратив на себе. В офісі було дуже багато людей там був і ОСОБА_25 і ОСОБА_26 . Він запропонував ОСОБА_10 зателефонувати батьку та попросити, щоб він приїхав та вирішив його проблеми. Коли ОСОБА_20 зателефонував батьку та попрохав приїхати він сказав, що приїде завтра. Потім він сам зателефонував батьку ОСОБА_27 та попросив приїхати повідомивши, що у ОСОБА_20 великі проблеми. Батько ОСОБА_23 приїхав ввечорі з м. Донецька в м.Дніпропетровськ. Зустрівши батька ОСОБА_27 , він пересів до них в автомобіль. В автівці був і ОСОБА_9 . Всі разом поїхали в офіс до ОСОБА_9 . При розмові в офісі присутній не був, оскільки стояв на вулиці та палив. Після розмови в офісі відвіз ОСОБА_7 та ОСОБА_27 до них додому. Наступного дня, вранці, до нього зателефонував ОСОБА_19 та спитав, що він робить. Він сказав, що зараз їде до прокуратури, ОСОБА_20 попросився з ним. По дорозі до прокуратури ОСОБА_24 розповів, що гроші він всі потратив, ніякого бізнесу у нього не було. 15 січня 2010 року коли вони святкували день народження ОСОБА_9 , до нього зателефонував ОСОБА_7 та попросив організувати зустріч з ОСОБА_9 .. В той же вечір вони з ОСОБА_9 та його знайомими, які також біли присутні на дні народження, поїхали до ОСОБА_27 додому. Вдома ОСОБА_9 зі ОСОБА_7 оглядали бухгалтерію ОСОБА_20 та проводили розрахунки, а він з ОСОБА_20 , знаходилися на кухні, готували та пили каву. В той вечір ОСОБА_7 написав ОСОБА_9 розписку на суму приблизно 170 тисяч доларів США. Коли виходили з квартири ОСОБА_9 взяв ноутбук ОСОБА_27 17 січня 2010 року відбулася зустріч в кафе в ТРЦ «Гранд-Плаза» на пр.. К.Маркса в м.Дніпропетровську, де ОСОБА_7 віддав ОСОБА_9 гроші в якості повернення боргу, в сумі 15000 тисяч гривень. В кафе також був присутній ОСОБА_28 та інші особи які проявляли агресію. З їхньої сторони агресію ніхто не проявляв. Остання зустріч була зі ОСОБА_7 в 20 числах січня, коли вони були в кафе з ОСОБА_9 до них прийшов ОСОБА_7 та повідомив, що грошей більше немає. Коли пропав ОСОБА_20 він особливо не звернув на це увагу, оскільки вважав, що ОСОБА_11 переховується задля того, щоб не повертати гроші. Коли до нього зателефонував ОСОБА_7 та повідомив цю інформацію, він сказав, що ОСОБА_7 сам сховав свого сина, щоб не віддавати борги. Протягом часу з 01 лютого 2010 року до 25 лютого 2010 року його викликали в міліцію в прокуратуру , службу безпеки та допитували з приводу зникнення ОСОБА_7 . Про місце знаходження ОСОБА_27 дізнався лише 28 лютого 2010 року коли до нього зателефонував ОСОБА_9 та запропонував йому з`їздити з ним, на що він погодився і вони поїхали. По дорозі він дізнався у ОСОБА_9 , що вони їдуть в сторону міста Запоріжжя для того, щоб забрати ОСОБА_20 . Купрін також йому сказав, що ОСОБА_19 бажає повернути борг і вони їдуть щоб забрати ОСОБА_27 , а потім забрати у нього борг. По дорозі між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, причиною якого стало, те що ОСОБА_9 не повідомив, що до нього звернувся ОСОБА_10 з проханням забезпечити йому охорону і не повідомляв його хоча знав де цей весь час знаходиться ОСОБА_10 . На повороті на с. Башмачка вони зупинилися і до них в автомобіль сів ОСОБА_10 якого везли з м. Запоріжжя люди ОСОБА_9 , які здійснювали охорону. ОСОБА_10 в автомобіль сів на заднє сидіння. В автомобіль сідав добровільно. На голові у нього не було ніякого пакету, руки його не були зав`язані. Після того як ОСОБА_10 сів в автомобіль, вони поїхали до міста Дніпропетровська. По дорозі ОСОБА_9 зі ОСОБА_10 обговорювали схему повернення боргу, він сидів на передньому сидінні та не втручався в їх розмову. ОСОБА_10 сказав, що треба поїхати за грошима в м. Донецьк. ОСОБА_9 сказав, що до м. Донецька ніхто не буде їхати. В`їхавши до м. Дніпропетровська поїхали по вул. Запорізьке шосе, проте, в сторону вул. Яснополянської ніхто не звертав. ОСОБА_9 висадив його на перехресті вул. Космсомольської та вул. Леніна, а сам зі ОСОБА_10 поїхали далі, а він пішов пити пиво та дивитися футбольний огляд зі своїм товаришем ОСОБА_29 . Наступного дня він спитав у ОСОБА_9 , що там зі ОСОБА_10 , на що ОСОБА_9 сказав йому що висадив ОСОБА_10 біля його будинку і сам поїхав додому, після цього ОСОБА_23 не бачив, телефон його не відповідав. Вважає, що свідок ОСОБА_9 обмовляє його. Він не повідомляв в органи внутрішніх справ і батькові ОСОБА_10 про те, що бачив його із власних міркувань, оскільки раніше вже був майже такий конфлікт. Окрім того, зазначив, що повідомив ОСОБА_27 , що його розшукує батько, на що ОСОБА_21 йому сказав, що він сам з цим розбереться.

Стосовно обвинувачення, яке підтримувалось потерпілимОСОБА_7 обвинувачений показав, що він вбивство ОСОБА_10 не вчиняв та не вчиняв дії щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб, вчинене протягом тривалого періоду часу.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 14 січня 2010 року до нього зателефонував із телефону його сина ОСОБА_5 та попросив приїхати в місто Дніпропетровськ. При цьому повідомив, що у його сина проблеми. Того ж дня, він приїхав в м.Дніпропетровськ. Ввечері його зустрів ОСОБА_30 з ОСОБА_22 та він пересів до них в автівку і вони поїхали в якийсь недобудований офіс, де знаходився ОСОБА_20 в оточенні двох молодих людей. Купрін повідомив, що ОСОБА_20 винен йому велику суму грошей, а саме 170 тисяч доларів США. Він спитав у ОСОБА_20 чи дійсно це так, що ОСОБА_20 підтвердив. Гроші сказав будуть повертати, але зараз все це треба порахувати. Повідомив, що якщо ОСОБА_20 дійсно винен ці гроші, то він їх поверне. Потім вони поїхали з ОСОБА_20 до дому. Були також зустрічі в кафе, де також були присутні інші кредитори ОСОБА_20 , з якими також обговорювалося питання повернення боргу. Наступного дня ОСОБА_20 також їздив з Откидачем в транспортну прокуратуру для того, щоб з ОСОБА_20 взяли розписку про невиїзд. В той же день, ввечері 15 січня 2010 року до них додому приїхав ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ще якісь хлопці для обговорення питання щодо повернення боргу. Дивилися записи ОСОБА_20 . Хтось, із цієї компанії забрав ноутбук ОСОБА_20 , з флешкою, нібито для проведення підрахунку заборгованості. Крім того, у ОСОБА_20 з роботи забрали ноутбук, який потім ніхто не повернув. В той же день він писав розписку про повернення заборгованості ОСОБА_9 .. Зустрічі проводилися також і з ОСОБА_28 , і з іншими людьми, яким також він написав розписки. 17 січня 2010 року при зустрічі в кафе він передав гроші в сумі 15000 тисяч гривень, хто взяв гроші він не пам`ятає, оскільки поклав їх на стіл. При даній зустрічі були присутні ОСОБА_22 і ОСОБА_30 , їм він і передав гроші. 28 січня 2010 року ввечорі зустрічався з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які сиділи в кафе, він повідомив, що грошей поки що не має. Наступного дня, 29 січня 2010 року, до нього на мобільний зателефонувала дружина ОСОБА_20 та сказала, що він не виходить на зв`язок. Він поїхав до офісу, але ОСОБА_20 там не було. Після того, як пропав ОСОБА_20 всі, кому ОСОБА_20 винен був гроші перестали телефонувати та дізнаватися про гроші. Він зателефонував ОСОБА_5 та просив повернути сина, на що той його «послав». Автомобіль ОСОБА_20 було знайдено на СТО, в якому знаходилися всі документи в тому числі: посвідчення водія, всі банківські картки, автомобіль був в гарному стані. До зникнення ОСОБА_20 він повідомив, що ОСОБА_5 забрав його автомобіль. ОСОБА_5 при зустрічах казав, якщо не повернете гроші він «посадить» ОСОБА_20 . Дзвонив також ОСОБА_5 на ОСОБА_31 та просив повернути сина, але він його знову «послав». В травні місяці було знайдено труп ОСОБА_20 . Вважає, що в смерті його сина винен ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . В зв`язку із зникненням сина він звертався до правоохоронних органів та скрізь писав. Вважає, що його сина вбили ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Після виключення з пред"явленого обвинувачення ОСОБА_5 , епізодів за п.9 ч.2 ст.115 КК України, потерпілий заявив про підтримання ним обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що років 5-6 тому назад, весною або взимку до нього звернувся ОСОБА_33 прізвище зараз не пам`ятає, з проханням знайти йому квартиру під приводом того, щоб він міг проводити час із коханкою. Квартира знаходилася на лівому березі в АДРЕСА_5 , точного місця розташування квартири не пам`ятає. Це могло бути 25, 26 січня 2010 року. За квартиру розрахувався наперед з власницею, гроші давав ОСОБА_33 за квартиру, квартира була найнята на три -шість діб, ОСОБА_33 потім повернув ключі. Працював та продовжує працювати на фірмі ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показала, що здавала квартиру за адресою АДРЕСА_6 , десь років 5-6 тому назад могло бути взимку. Квартира була здана особі на прізвище ОСОБА_35 . В квартирі дуже погана шумоізоляція, решіток на вікнах немає, замок з квартири можна відкрити з середини квартири. Після того як строк оренди закінчився ключі від квартири були повернуті тією самою особою яка їх брала. Після здачі квартири в ній прибиралося самостійно, нічого підозрілого не було знайдено, якщо б в квартирі щось трапилося їй би подзвонили сусіди та повідомили. Було повідомлено зі слів працівників міліції, що в квартирі сталося чп там тримали людину, позбавлену свободи.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні показав, що точної дати він не пам`ятає, приблизно років п`ять тому назад взимку, можливо в 2010 році до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_37 та запросив на квартиру, яка знаходилася біля ДК Косіора, для того, щоб попити пива. Купивши пива та цигарок, зайшов в квартиру. Коли він стояв на порозі квартири, то побачив в кімнаті чоловіка, який сидів в кріслі та попросив води і ОСОБА_37 пішов за водою. Особа, яка знаходилась в кріслі, сиділа боком, в кімнаті було темно і працював телевізор. Чи сиділа особа прив`язана чи ні, він не бачив, що було одягнено на голову також не бачив. Передавши ОСОБА_38 пиво та цигарки, почув якесь неприємне відчуття та сказав, що не хоче тут залишатися і покинув дану квартиру.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що в 2010 році грали в більярд з Откидачем та ОСОБА_22 та вирішили зняти квартиру за свої гроші для того, щоб продовжити відпочинок там. Він купив газету та зняв квартиру на АДРЕСА_7 . Але на квартиру тоді ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не приїхали. В квартирі в той день залишився сам. Наступного дня зателефонував ОСОБА_22 та сказав, що оскільки за квартиру сплачено, попросив ключ та сказав, що за ключем під`їде ОСОБА_33 , який потім приїхав та забрав ключ. Через деякий час зателефонував ОСОБА_22 та сказав, що закінчується оренда квартири і ОСОБА_22 сказав, що передадуть ключ від квартири. ОСОБА_39 підвіз та передав ключі від квартири, де саме вони зустрічалися, не пам`ятає. Він також був присутній при зустрічі в центрі міста, там було багато людей, які вимагали із ОСОБА_27 гроші. Тоді ОСОБА_22 і сказав, що треба забезпечити ОСОБА_40 охорону, оскільки його «порвуть», а хто «порве» йому не відомо. Ставицького бачив періодично, коли він появлявся в їхній компанії та коли вони гуляли. Писав заяву про застосування амністії, але не визнав себе винним. Вважає, що незаконно протримали півтора роки в СІЗО. Коли він перебував у СІЗО, ніяких слідчих дій з ним не проводили. Востаннє він бачив ОСОБА_22 після того, як його відпустили із СІЗО. Він стояв з братом, але з ним не розмовляв. В місто Запоріжжя не їздив і ні ОСОБА_41 ні ОСОБА_42 , а ні Ставицького туди не возив. Ставицький ОСОБА_20 залишив у нього автомобіль до всіх цих «розборок». ОСОБА_11 попросив перефарбувати бампер та подивитися по ходовій своєї автівки. Бампер був заполірований, а ходову частину ніхто не робив оскільки подзвонивши ОСОБА_20 він сказав зараз нічим не треба займатися оскільки зараз у нього проблеми. Автівку вигнали з боксу і поставили біля боксу, вона простояла там ще десь місяць або два біля СТО. Батько ОСОБА_21 з працівниками міліції приїхали та забрали автомобіль. Потім дізнався, що знайшли труп ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що в 2010 році точної дати не пам`ятає, до нього звернувся йому знайомий начальник охорони ОСОБА_43 та попросив забезпечити охорону людині, на що він погодився. ОСОБА_19 добровільно сів до них в автомобіль та добровільно поїхав з ними. Зі ОСОБА_18 він просидів в квартирі на вул.. Косіора два дні, а саме в суботу та неділю. Ставицький ОСОБА_20 міг покинути квартиру, в квартирі не було решіток. ОСОБА_20 ніхто не утримував в квартирі насильно. До квартири також приходив ОСОБА_44 який приніс пиво, а потім пішов. В 12 годині в неділю він покинув квартиру і більше не повертався про подальшу долю ОСОБА_20 дізнався через пів року що він помер.

Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні показав, що до нього підійшов ОСОБА_43 та запропонував попрацювати, а саме посидіти по охороняти людину поки не вирішаться його проблеми. За цю роботу ОСОБА_43 заплатив гроші в сумі 300 доларів США. Він погодився на цю роботу і ОСОБА_43 попросив під`їхати на квартиру по АДРЕСА_7 . Приїхавши на квартиру в квартирі були ОСОБА_46 та ОСОБА_10 , ОСОБА_10 сидів на кухні. Після цього ОСОБА_43 відвіз його зі ОСОБА_18 в м. Запоріжжя. Потім вони з початку лютого майже до кінця місяця просиділи в квартирі в м. Запоріжжя, ОСОБА_19 мав вільний вихід з квартири, але він не покидав квартиру. Телефони у ОСОБА_27 були, але він не бачив, щоб він комусь телефонував. Під час перебування на квартирі зі ОСОБА_18 сиділи в квартирі займалися спортом. Ставицький в квартирі знаходився добровільно. Квартира знаходилася на першому поверсі і на вікнах не було решіток. Коли перебували на квартирі іноді до них приходив ОСОБА_47 знайомий ОСОБА_46 та приносив продукти і цигарки. Вину на досудовому слідстві визнав та вирок не оскаржував. В м. Запоріжжі ОСОБА_21 не був зв`язаний. Із ОСОБА_48 їхали на автівці марки "Деу Ланос" сірого кольору та на трасі передали ОСОБА_27 . ОСОБА_42 вийшов з автівки разом із Ставицьким, який йшов самостійно, без будь-якого примусу. Ставицький сів в інший автомобіль «Джип», а ОСОБА_42 прийшов в автомобіль і вони поїхали далі в м.Дніпропетровськ. Ніякого насильства до ОСОБА_27 не застосовувалося.

Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні показала, що років 5 6 тому назад, могло бути в 2010 році, точної дати не пам`ятає. До нього зателефонував ОСОБА_37 та запропонував попити пива на квартирі в районі пр.Правди, але оскільки була погана погода, він відмовився і нікуди не поїхав.

Свідок ОСОБА_50 в судовому засіданні показав, що познайомився з ОСОБА_51 в 2009 році через спільних знайомих. ОСОБА_20 брав у нього гроші для роботи. Робота ОСОБА_20 була пов`язана із закупівлею борошна для відправки в ОСОБА_52 чи в ОСОБА_53 . ОСОБА_21 позичив гроші не всі відразу, а частинами. Гроші брав на машину борошна, яка коштувала шість тисяч доларів США. ОСОБА_24 взяв у нього загальну суму грошей в борг в сумі 13 тисяч доларів, спочатку взяв один раз і віддав, а потім вдруге взяв, проте не повернув. Потім стало відомо, що ОСОБА_20 брав гроші і у ОСОБА_54 . Через деякий час в 2009 або в 2010 році були збори в офісі у Сулеймана по вул. Комсомольській, де саме і працював ОСОБА_24 . Під час зустрічі з`ясувалося, що ніякої роботи немає, ніяке борошно він не купував, а гроші були витрачені в особистих цілях і у ОСОБА_20 немає можливості повернути гроші. В офісі також були ОСОБА_22 , ОСОБА_30 та ОСОБА_28 . Йому не відомо про що розмовляв ОСОБА_22 із ОСОБА_21 , після цього всього ОСОБА_28 займався поверненням грошей, дізнався про боргові зобов`язання ОСОБА_20 до ОСОБА_22 в офісі в розмірі приблизно 200 тисяч доларів. Батька ОСОБА_21 бачив один раз. В кафе замість нього був присутній ОСОБА_55 , який займався поверненням боргу. Через деякий час ОСОБА_20 зник. Стало зрозуміло, що гроші взяті в борг ОСОБА_20 їм ніхто не поверне. Потім дзвонив батько ОСОБА_27 та погрожував ОСОБА_56 і повідомив йому, що його син зник. Через деякий час дізнався, що знайшли труп ОСОБА_23 . Свідок ОСОБА_57 в судовому засіданні показав, що всі події відбувалися взимку в 2010 році. Він познайомився з ОСОБА_20 в компанії на вулиці. Потім ОСОБА_20 позичав гроші в сумі 10 тисяч доларів США. Гроші давалися на закупівлю борошна чи насіння, точно не пам`ятає. Гроші були надані не однією сумою, а давалася трьома частинами. Гроші давав в руки ОСОБА_58 , який порекомендував ОСОБА_20 . Гроші давалися для роботи не під проценти, прибуток від бізнесу повинен був поділятися навпіл. Після того, як у ОСОБА_20 виникли трудніші з поверненням грошей, ОСОБА_21 написав боргову розписку, яка надавалася за місяць до того, як він зник. Сума в розписці була вказана на більшу суму, ніж йому був винен ОСОБА_20 . Написав ОСОБА_20 на нього розписку на 30-40 тисяч доларів, і в розписці була вказано загальна сума з урахуванням суми, яку ОСОБА_21 заборгував ОСОБА_26 . Після зустрічі з батьком ОСОБА_20 він зрозумів, що йому ніхто не поверне ці гроші. Зустрічі закінчилися до зникнення ОСОБА_20 . Його товариш ОСОБА_26 не спілкувався зі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 бачив декілька разів. Йому крім ОСОБА_59 і ОСОБА_26 не відомі інші особи яким ОСОБА_20 був винен кошти. ОСОБА_5 просто його знайомий. ОСОБА_5 був присутній при зустрічах, тому, що він товариш ОСОБА_9 .. З батьком ОСОБА_21 зустрічався разів шість. ОСОБА_7 казав, що поверне гроші, але він їх не повертав. ОСОБА_10 був винен ОСОБА_22 велику суму грошей. Вони хотіли тоді написати колективне звернення до міліції чи прокуратури з ОСОБА_22 та ОСОБА_26 , але не написали. Ставицький ОСОБА_20 був винен гроші ОСОБА_60 . 29 січня 2010 року до нього зателефонував ОСОБА_7 та питав де його син ОСОБА_19 . Він повідомив, що не знає де він, після цього зі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не зустрічався. Через деякий час йому стало відомо, що знайшли труп ОСОБА_20 . Потім він допомагав з забезпеченням транспорту та похованням ОСОБА_20 . Свідок ОСОБА_61 в судовому засіданні показав, що в 2010 році точної дати та часу не пам`ятає до нього зателефонував ОСОБА_7 та попросив бути присутнім на зустрічі в кафе. В кафе йшла розмова про повернення боргу ОСОБА_27 , який був винен велику суму грошей. В кафе також був присутній обвинувачений, ОСОБА_22 та інші особи, яким ОСОБА_20 також був винен гроші. ОСОБА_7 обіцяв повернути гроші шляхом продажу квартиру та повернути борг в найкоротші строки. ОСОБА_7 погодився з тим, що ОСОБА_20 винен ОСОБА_22 180 тисяч доларів про що написав розписку. Підтримує покази які давав раніше. Будь-яких погроз зі сторони обвинуваченого під час зустрічі не було, але вони заборонили ОСОБА_20 від`їзджати. При зустрічах ніякого насильства не застосовувалося зі сторони обвинуваченого. Вони не погрожували, а конфліктували інші люди, яким ОСОБА_20 був також винен гроші. Зі ОСОБА_62 не тільки товаришували, а ще і працювали. В якийсь день до нього зателефонував ОСОБА_7 та сказав, що пропав ОСОБА_20 , почалися пошуки ОСОБА_20 , але результатів пошук не дав. Через деякий час був знайдений труп ОСОБА_27 . Був присутній коли забирали автомобіль ОСОБА_27 з районного відділу міліції, автомобіль був в гарному стані.

Свідок ОСОБА_63 в судовому засіданні показав, що на весні 2010 року він працював начальником слідчої групи. Виїхав на огляд трупу біля села Василівка на р. Дніпро, при виїзді складав протокол огляду, протокол відповідає дійсності, яким чином доставлявся труп до СМЕ. Не пам`ятає чи проводилася відеозапис, робилися фотознімки місця події.

Свідок ОСОБА_64 в судовому засіданні показав, що в 2010 році він працював у ОСОБА_9 . Виконував роботи по будівництву на дачі, а саме: виготовляв підпорки під балкон, листи купував товщиною 10 міліметрів і всі листи які купив були використані. В прокуратурі йому показували листи товщиною 20-30 міліметрів, які не застосовувалися на будівництві. Гроші на листи брав у ОСОБА_9 . Листи привіз на офіс, а потім ОСОБА_9 відвіз його з листами на дачу. Працює він на фірмі «Екком», начальник якої є ОСОБА_65 . ОСОБА_9 бачив рік тому назад. Роботи на дачі проводилися коли не було снігу і на вулиці була тепла погода.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_66 показав, що в 2010 році він працював в риб інспекції, за кожним рибінспектором закріплений відповідна територія. За ним закріплена територія від Усть-Самарського мосту до Кримської затоки. У кожного рибінспектора є щоденник, в якому він записує свій план роботи на кожен день. Згідно щоденника 28 лютого 2010 року він зі своїм громадським помічником ОСОБА_67 почав рейд від Усть-Самарського мосту в той день було виявлено одне порушення, покинули лід о 16 годині. Спускалися з іншої сторони мосту і пройшли під мостом та заховалися за биками мосту, щоб не злякати рибаків, та щоб вдалося їх зловити і скласти на них протокол. Під мостом не було промоїн, оскільки в тому році була дуже морозна зима і лід тримався майже до кінця березня.

Свідок ОСОБА_68 в судовому засіданні показав, що він із батьком з 2008 року займався рибною ловлею. На теперішній час не займається ловлею риби. З батьком виходили рибачити в Придніпровську біля Самарського мосту, виходили на рибалку і зимою. Під Усть-Самарським мостом часто були промоїни або тонка крига оскільки в річку течуть каналізаційні стоки і відходи із «Заводу харчових-концентратів». Під ОСОБА_69 -Самарським мостом часто можуть бути промоїни і під мостами ніхто ніколи не ходить. Конкретно в лютому 2010 році точно не пам`ятає чи була крига чи ні під Усть-Самарським мостом. Свідок ОСОБА_70 в судовому засіданні показав, що в 2010 році він працював на теплоході « ОСОБА_71 » і в березні місяці в 2010 року вони за заявкою МЧС робили очистку води від льоду на річці Самара. Тоді працювало два льодоколи, які ламали кригу. ОСОБА_72 криги була десь 15 сантиметрів майже по всьому льодовому покрову. Під Усть-Самарським мостом також ламали кригу, під мостом проходили згідно знаку по центру. За його практику це вдруге, що крига стоїть майже до кінця березня та її приходиться розбивати льодоколом. Коли проходили під мостом біля опор моста були проталини десь по 30 сантиметрів.

Свідок ОСОБА_73 в судовому засіданні показав, що працює в Дніпропетровській рибінспекції і йому відомо, що під мостами в кінці лютого розтає крига. Під мостами ніхто не ловить рибу оскільки там небезпечно і можна провалитися. Точно не пам`ятає чи був 28 лютого 2010 року під Усть- Самарським мостом лід. На лід він виходив з протоколами та книгами з обов`язковою участю трьох свідків або помічників. В 2010 році був такий інспектор ОСОБА_74 . У кожного інспектора є книга в якій він записує план роботи на день, книга видається на рік, а ОСОБА_74 не здавав свою книгу.

Свідок ОСОБА_75 в судовому засіданні показав, що працював на посаді рибалки у ОСОБА_76 лід під мостами розтає спочатку. Вже не працює 3 роки на посаді рибалки. Взимку 2010 року не працював на посаді рибалки. Не може точно сказати чи була крига у 2010 році.

Свідок ОСОБА_77 в судовому засіданні показав, що до нього в 2013 році коли він їхав на риболовлю підійшов батько обвинуваченого та спитав чи ловив він рибу на р. Самара в 2010 році, на що він відповів що рибу не ловив але працював помічником рибінспектора і майже постійно перебував на кризі. Також повідомив, що в лютому 2010 році була товста крига десь 35 сантиметрів, промоїн під мостом не було, оскільки трималися сильні морози. Крига протрималася майже до кінця березня 2010 року в березні місяці товщина криги була десь 20 сантиметрів.

Свідок ОСОБА_78 в судовому засіданні показала, що працює на посаді начальника Дніпропетровського центру метеорології . Пояснила, що спостережень за водостаном біля Усть-Самарського мосту не проводять. В кінці лютого на посту «Кочережки» та «Річпорту» був не повний льодостав, всі ці спостереження проводяться візуально. Річка Дніпро зарегульована греблями, течія впливає на товщину льоду. Не пам`ятає, що було в лютому 2010 року. В лютому був льодостав з ополонками, тобто не повний. Спостереження також проводяться в м. Дніпродзержинську на Дніпродзержинському водосховищу, чим вони відрізняються від інших вона не знає. На річці Самара в Павлаградському районі була крига десь 35 сантиметрів, але це дуже далеко. В 2010 році не проводили і не проводять спостереження під Усть-Самарським мостом, який був там лід в 2010 році вона не знає.

Свідок ОСОБА_79 в судовому засіданні показав, що він є знайомим ОСОБА_5 зі школи, свідок працює на посаді заступника ІНФОРМАЦІЯ_2 , захоплюється футболом і є «фанатом» команди «Дніпро». 28 лютого 2010 року вони з ОСОБА_80 зібралися йти на футбольний матч. В той день грали «Дніпро» з Луганською Зарею, матч був о 16 годин, але не пішли оскільки погіршилася погода і в нього трапилися така ситуація, що у нього загорілася дача. Зателефонувавши до ОСОБА_81 вони домовилися дивитися футбольний огляд у ОСОБА_81 вдома. Він прийшов до ОСОБА_81 у 22 год. та пішли до нього дивитися футбольний огляд. Футбольний огляд йде 1 годину або 1 годину 10 хвилин. Батьки ОСОБА_82 , коли вони прийшли були вдома, але вони вже відпочивали. Пішов від ОСОБА_83 десь о 23 годині 30 хвилин.

У зв`язку з неможливістю допиту ОСОБА_9 в судовому засіданні, за клопотанням сторони обвинувачення та відповідно до ст. 358, п. 8 «Перехідних положень» КПК України в судовому засіданні досліджено протокол допиту ОСОБА_9 від 28.07.2010року, який показав, що у грудні 2008 р. йому подзвонив ОСОБА_21 і попросив позичити йому грошей, оскільки у його дружини виявлена ракова пухлина і на операцію потрібні гроші. Він позичив йому гроші в сумі 5000 доларів США, а через три тижні ОСОБА_19 цю суму йому повернув.

У травні 2009 р. до нього звернувся його кум ОСОБА_5 з проханням позичити ОСОБА_10 гроші в сумі 6400 доларів США для вкладення у бізнес, а саме для організації постачань борошна в ОСОБА_52 . Він позичив їм вказану суму, але за умови що гроші будуть повернуті в повному обсязі після відвантаження борошна. Згідно домовленості за два тижні ОСОБА_11 , через ОСОБА_41 повернув вищезгадану суму боргу, плюс відсотки в сумі 1400 доларів США. Через десять днів після цього, ОСОБА_11 через ОСОБА_41 знову звернувся до нього з проханням позичити гроші 13800 доларів США, так само нібито для постачань борошна. Він погодився і дав йому гроші, але за умови, що вони будуть повернуті за два тижні з відсотками в сумі 1200 доларів США, що ними і було зроблено. Приблизно в середині червня ОСОБА_11 через ОСОБА_41 знову, за вищезгаданою схемою позичив у нього суму у розмірі 6400 доларів США. Проте після закінчення двох тижнів, ОСОБА_11 через ОСОБА_41 повернув відсотки, повідомивши при цьому що основна сума боргу зависла на рахунку і буде повернена пізніше. У кінці червня ОСОБА_11 через ОСОБА_41 знову, за вищезгаданою схемою позичив у нього суму у розмірі 19200 доларів США, при цьому ОСОБА_30 показав йому фінансово-господарські документи, що підтверджують платоспроможність ОСОБА_84 .

Через два тижні, ОСОБА_11 через ОСОБА_41 повернув йому відсотки у розмірі 1800 доларів США, проте основну суму боргу у розмірі 19 200 доларів США не повернув, мотивуючи це тим, що гроші можна буде забрати після закінчення контракту, відсотки ж платять з обігових коштів. У вересні 2009 р. безпосередньо ОСОБА_10 було позичено 65000 доларів США. ОСОБА_11 обіцяв повернути всю суму до кінця листопада 2009 р. На той час загальна сума боргу включаючи раніше не повернені, склала 00 доларів США). ОСОБА_11 запросив його і ОСОБА_41 в офіс за місцем своєї роботи, розташований на вул. Комсомольській. В ході розмови почав показувати нові фінансово-господарські документи про свою діяльність, переконуючи у своїй платоспроможності і пояснюючи при цьому, що він не повертає гроші, оскільки вони знаходяться в роботі. Він через своїх знайомих перевірив доводи ОСОБА_21 , його аргументи підтвердилися він дав йому відстрочення по поверненню боргу до середини грудня.

У кінці грудня 2009 р. ОСОБА_11 гроші не повернув. 14 січня 2010 р., приблизно в 13 годин він з ОСОБА_85 приїхали за місцем роботи ОСОБА_27 , щоб розібратися в ситуації, що склалася, на що останній повідомив, що гроші повинні поступити сьогодні в обідній час. При цьому він при них навіть комусь телефонував, пояснюючи що це банківські співробітники. Він вирішив перевірити ОСОБА_27 і сам зателефонував у банк, в який нібито дзвонив ОСОБА_11 , там відповіли що такого не знають. Після цього ОСОБА_11 розповів, що насправді ніяким бізнесом він не займається, а просто у різних людей позичає гроші, частину з яких витрачає на оплату відсотків по боргах, а на іншу частину веде "красиве життя". Зрозумівши, що ОСОБА_21 є шахраєм, він з Откидачем сказали щоб він дзвонив своєму батьку. Після того, як ОСОБА_21 подзвонив, Откидач узяв у нього трубку і розповів батьку про ту, ситуацію, що склалася і вони домовилися про те, що батько ОСОБА_21 приїде в офіс на вул. Комсомольській за місцем роботи Ставицького Міши.

Потім, він подзвонив своєму знайомому ОСОБА_86 і попросив приїхати і відвезти ОСОБА_27 на офіс ТОВ "ЕККОМ", розташований по вул. В. Дубинина, 69 у м. Дніпропетровську. ОСОБА_42 виконав його прохання. Приблизно, в 22 год. з м. Донецька на автомобілі Шкода приїхав батько ОСОБА_21 і сів в машину ОСОБА_83 « ОСОБА_87 ». Вони відвезли батька ОСОБА_21 в офіс, де знаходився ОСОБА_24 . Ставицький старший сказав, що гроші вони повернуть і потім вони їх відвезли на вул. Плеханова в м. Дніпропетровську, де ОСОБА_88 наймав квартиру. Того ж дня, вночі, на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_43 і запропонував за винагороду обмежити в пересуванні ОСОБА_21 і забрати у нього суму боргу. Він відповів що "якщо хочеш займайся, якщо вийде, то він заплатить", на що ОСОБА_42 погодився. 18 січня 2010 р. батько ОСОБА_21 в кафе "Гранд Плаза" передав 15000 грн., а інші сказав що віддасть через три місяці. Більше після цього він з ним не зустрічався.

26 січня 2010 р. подзвонив ОСОБА_43 і попросив винайняти йому квартиру, на якій він утримуватиме ОСОБА_27 , що ним і було зроблено. Квартиру винайняли на вул. Косіора м. Дніпропетровська, будинку він не пам`ятає. Подальші подробиці утримання йому не відомі, проте відомо, що ОСОБА_27 , ОСОБА_42 утримував з допомогою раніше не відомого ОСОБА_89 та інших невідомих осіб. Ставицького ОСОБА_90 тримали спочатку на вул. Косиора, потім на вул. Московській, а потім в м. Запоріжжя. Усе це оплачував ОСОБА_42 . Приблизно, 28 січня 2010 р., у зв`язку з тим, що батько ОСОБА_21 подав заяву про розшук сина і його практично кожного тижня викликали в правоохоронні органи, він зателефонував ОСОБА_42 і сказав, що пора з цим закінчувати і, що треба повертати ОСОБА_7 . Приблизно 1 березня 2010 р., він з Откидачем, на автомобілі батька "Тойота Ленд Крузер Прадо" г/н НОМЕР_2 , в районі с. Башмачка, на трасі Дніпропетровськ-Запоріжжя", зустріли ОСОБА_91 , який був на своєму службовому автомобілі " Дэу", сріблястого кольору і з яким був ОСОБА_21 , що повертався із Запоріжжя. Головко передав ОСОБА_21 , і поїхав вперед у напрямку до м.Дніпропетровська. Вони посадили Ставицького на заднє сидіння автівки і поїхали в м. Дніпропетровськ, де хотіли відвезти Ставицького на його знімну квартиру на вул. Плеханова. Коли в`їхали в м. Дніпропетровськ і рухалися по вул. Яснополянській, ОСОБА_21 сказав, що йому погано і коли вони з`їхали з Південного моста, проїздили біля акумуляторного заводу, він почав задихатися. Коли вони проїхали круг біля заправки ОСОБА_92 , і повернули убік ж/м Сонячний, метрів через 100 вони зупинилися, вийшли з машини витягли ОСОБА_21 . Він був у поганому стані, погано пересувався і розмовляв. Потім поклали його на сніг і ОСОБА_30 почав робити йому штучне дихання і різні реанімаційні заходи. Через деякий час вони побачили, що ОСОБА_93 перестав подавати ознаки життя, ОСОБА_30 перевірив у нього пульс і зіниці, ознак життя не було. Потім, вони, злякавшись, що їх можуть запідозрити у вбивстві, оскільки батько ОСОБА_27 писав на них скарги звинувачуючи у викраденні сина, він дістав з багажника свого автомобіля залізну плиту і буксирувальні троси, після чого вони прив`язали плиту до тіла ОСОБА_94 до грудей. Потім вони погрузили Ставицького в салон автомобіля, надівши при цьому кульок на голову, що б піною з рота не забруднити салон. Виїхали на середину моста ведучого на ж/м Сонячний і скинули Ставицького в річку. Усе це відбувалося приблизно в 22 год. 30 хв. (т.15 а.п. 1-4).

Оскільки відповідно до повідомлення заступника начальника управління начальника відділу ОСОБА_95 , Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, актовий запис про смерть № 10 від 26.03.2015 року (т.14 а.п.130) , за клопотанням сторони обвинувачення та відповідно до ст. 358, п. 8 «Перехідних положень» КПК України в судовому засіданні досліджено протокол допиту ОСОБА_12 від 17.06.2010року. Який показав, що 14 січня 2010 року приблизно о 20 годині 30 хвилин йому на телефон зателефонував ОСОБА_22 і попросив під`їхати на вул. Комсомольську до ресторану. ОСОБА_22 повідомив, що потрібно посидіти з одним його знайомим, який винен йому грошей, а саме побути з ним дві години для того, щоб почекати батька його знайомого, який приїде з м. Донецька для того, щоб вирішити конфліктну ситуацію, яка виникла між ОСОБА_22 і цим його знайомим. Пізніше він дізнався, що знайомого звали ОСОБА_96 . Приїхавши на вул. Комсомольську приблизно о 21 годині на службовому автомобілі ДЕУ СЕНС сріблястого кольору, який належить ОСОБА_97 , а він ним управляв за дорученням держ.номер НОМЕР_3 . Там його зустрів ОСОБА_98 , ОСОБА_99 і хлопець на ім`я ОСОБА_96 . Купрін сказав, щоб він узяв ОСОБА_100 , відвіз його на вул. Володі Дубинина, 69 в офіс і знаходиться там з ним доки не приїде його батько і щоб його ніхто не вкрав. ОСОБА_96 сказав, що він винен грошей ОСОБА_22 і ОСОБА_101 і сам сів на сидіння з переду його автомобіля. Коли вони приїхали в офіс, то там знаходився сторож на ім`я ОСОБА_102 . прізвища якого він не пам`ятає. Він посадив ОСОБА_100 на табурет, а сам сів поряд з ним. Сторож сидів поряд з ними. ОСОБА_96 розповів, що він винен ОСОБА_22 170000 доларів США, і зараз він чекає батька, який їде з Донецька до нього. Вони посиділи приблизно до 23 години. В зазначений час приїхав батько ОСОБА_103 , по-моєму на джипі "Порше Каен", а також ОСОБА_5 і ОСОБА_98 . 29.01.10 роки приблизно о 8 годині ранку він приїхав в офіс на АДРЕСА_8 на вугол вул. Серова і Комсомольську на роботу. Він зустрів там ОСОБА_9 , який знову попросив його посидіти з Мішею пару днів на квартирі на АДРЕСА_9 . ОСОБА_22 дав йому ключі від квартири і сказав, щоб він узяв собі в допомогу когось зі своїх знайомих про всяк випадок, раптом ОСОБА_96 захоче втекти і він би допоміг йому затримати його. Родіон ОСОБА_22 сказав йому, що ОСОБА_100 потрібно забрати біля будинку і відвезти на квартиру по АДРЕСА_8 , від якої він дав ключі. Він вирішив узяти в допомогу собі свого знайомого ОСОБА_104 . Він подзвонив ОСОБА_105 і попросив його під`їхати в центр для того, щоб почекати ОСОБА_100 , пояснивши ОСОБА_105 , що ОСОБА_96 повинен ОСОБА_22 гроші і вони повинні його охоронять, щоб з ним нічого не сталося. ОСОБА_37 погодився. Він пояснив ОСОБА_105 , що немає нічого незаконного в тому, що вони утрьох посидять в одній квартирі деякий час. Разом з ОСОБА_106 вони під`їхали на вул. Плеханова, встали біля гастронома і чекали на ОСОБА_100 . ОСОБА_96 вийшов з дому приблизно о 09.30 годині. ОСОБА_96 підійшов до машини, він вийшов, і сказав, що ОСОБА_21 повинен посидіти з ними декілька днів і він повинен їхати з ними. ОСОБА_96 сказав, що він знає і був згоден їхати з ними. ОСОБА_20 сів до автомобіля, ОСОБА_107 сів на передне сидіння, та вони разом поїхали на вул.Косіора. У машині, ОСОБА_96 сказав, що він не хоче бачити куди його везуть і одягнув сам собі на голову чорний сміттєвий пакет. По приїзду на вул. Косіора, він зняв з нього пакет і вони утрьох піднялися в під`їзд та зайшли в квартиру. Коли зашли в квартиру, ОСОБА_96 відразу ж сів в крісло, включив телевізор і дивився його. Увечері, приблизно близько 23 годині на квартиру приїхали ОСОБА_98 і ОСОБА_5 , які привезли нам 500 гривен на їжу, диктофон. Перш ніж вони зайшли, він попросив ОСОБА_100 , щоб він одягнув на голову пакет, для того, щоб він не бачив ОСОБА_41 і ОСОБА_22 . Коли вони заходили ОСОБА_96 спокійно сидів неприв`язаний на кріслі. Одягнути пакет на голову ОСОБА_108 його попросили ОСОБА_30 і ОСОБА_22 , оскільки вони не хотіли, щоб ОСОБА_96 бачив їх. ОСОБА_22 дав йому диктофон, на якому зміненим голосом були записані питання: де гроші, як ОСОБА_21 їх витратив. ОСОБА_22 сказав, щоб він дав ОСОБА_109 диктофон, в який ОСОБА_96 повинен був розповідати і відповідати на питання. Після чого вони пішли. Коли вони пішли ОСОБА_96 сам себе прив`язав скотчем до крісла. Праву руку він прив`язав сам, а ліву руку прив`язав він йому. ОСОБА_96 сказав, що робить це для того, щоб вони не хвилювалися, що він втече. Також він сам собі накинув на голову пакет.

30.01.10 року ОСОБА_100 зранку відв`язали, а приблизно о 22 годині в квартиру приїхали ОСОБА_22 і ОСОБА_30 і дали йому ключі від квартири на вул. Московській і ОСОБА_22 сказав, що їм потрібно переїхати на іншу квартиру з ОСОБА_110 і продовжувати його тримати. Коли приїжджали ОСОБА_22 і ОСОБА_111 знову сам собі одягнув пакет на голову та прив`язав себе до крісла. Другу руку він йому допоміг прив`язати. ОСОБА_112 так ОСОБА_96 спав в кріслі. Після того, як ОСОБА_22 з ОСОБА_113 привезли диктофон, ОСОБА_96 розповідав на диктофон як і куди він витратив гроші. Уранці 31.01.10 року вони утрьох поїхали на вул. Московську на нову квартиру. Квартира на вул. Московській знаходилася на розі вул. Московської і вул. Плеханова на п`ятому поверсі, квартира однокімнатна. Мішу в тій квартирі не прив`язували. Вони просиділи з ним цілий день. Приблизно о 23 годині до будинку під`їхали ОСОБА_30 і ОСОБА_22 , і він спустив ОСОБА_114 вниз і передав їм його та диктофон. ОСОБА_37 поїхав на дві години раніше. Він пішов в центр, зустрів ОСОБА_89 , та вони з ним випили пива і роз`їхалися (т.15 а.п.5-9).

За клопотанням сторони обвинувачення та відповідно до ст. 358, п. 8 «Перехідних положень» КПК України в судовому засіданні досліджено Додатковий протокол допиту від 17.06.2010 року ОСОБА_115 згідно якого він показав, що 29.01.2010 року вони разом з ОСОБА_106 забрали ОСОБА_20 із під під"їзду. ОСОБА_20 дав йому телефон того, щоб він передав його ОСОБА_22 для тог, щоб той подивився його контакти. Він взяв у ОСОБА_20 телефон, витягнув із нього батарею, карточку «Лайф» і поклав його собі на панель в автомобілі. Даний телефон 29.01.2010 року він біля ДК «Машинобудівників» в вечірній час передав ОСОБА_60 , з ним був ОСОБА_5 . Він також віддав йому сім карту «Лайф» та батарею. Що далі сталося з телефоном йому не відомо. 02.02.2010 року він по проханню ОСОБА_22 зняв квартиру в м. Запоріжжя на жилому масиві « ОСОБА_116 » адресу візуально показати може. Купрін сказав йому, що ОСОБА_20 шукає ОСОБА_28 і останні кредитори і його треба сховати. З цим проханням ОСОБА_22 телефонував до нього 01.02.2010 року в вечорі і він сказав, що ОСОБА_20 знаходиться на вул.. Московській в квартирі, куди вони його раніше з ОСОБА_106 привезли. 02.02.10 року в другій половині дня він приїхав на квартиру. по АДРЕСА_7 де перебував хлопець на ім`я ОСОБА_117 (у нього СТО на АДРЕСА_10 ) Коли він зайшов в квартиру ОСОБА_20 сидів і пив чай на кухні та не був прив`язаний ні до чого, вид у нього був нормальний. Він сказав ОСОБА_118 , що зняв в ночі 02.02.10 року квартиру у м. Запоріжжя. ОСОБА_119 цьому не здивувався так як він був в курсі всього відбувавшегося. Він зрозумів по його спокійній реакції його слова. Вони вийшли з квартири сіли в його автомобіль «Ауді» сріблястого кольору номер 50-51 і поїхали в м. Запоріжжя. Він пояснив ОСОБА_20 необхідність поїздки в м. Запоріжжя тим, що його треба сховати від других кредиторів, тоді він віддавав гроші тільки ОСОБА_120 . ОСОБА_20 погодився їхати в м. Запоріжжя. В автомобілі ОСОБА_121 сидів за кермом, а він сидів на передньому сидінні. Так втрьох вони поїхали на вул. Космічну де підібрали ОСОБА_122 . Він проживав на ж/м Тополь в його будинку. ОСОБА_123 він попередив про це 02.02.10 року Він зателефонував до нього та сказав, що треба посидіти з людиною в м. Запоріжжя так як винен його роботодавцю грошей і за ним полюють дуже багато людей. Він коли телефонував то пообіцяв йому дати за це 300 доларів США. 02.02.10 року ОСОБА_22 дав йому 300 доларів США, 800 гривень і 600 гривень на їжу. Ці гроші ОСОБА_22 дав йому з таким розрахунком, щоб ОСОБА_20 тримати, як він сказав три тижні. Ці гроші були йому та ОСОБА_124 на їжу. ОСОБА_125 сів на заднє сидіння автомобіля, разом з ОСОБА_20 . Він сказав ОСОБА_20 , що це ОСОБА_126 і він буде з ним сидіти в м. Запоріжжя три тижні. Таким чином вони прибули до м. Запоріжжя приблизно в 20 годин 02.02.10 року. Вони довезли ОСОБА_20 та ОСОБА_123 до квартири та відкрили її. Він орієнтується в місті. ОСОБА_20 та ОСОБА_125 вийшли із автомобіля, він піднявся з ними на 1-й поверх, відкрив їм двері і віддав ОСОБА_124 гроші котрі йому передав ОСОБА_22 і вони з ОСОБА_127 поїхали назад в м. Дніпропетровськ. По дорозі вони з ОСОБА_127 розмовляли про те, що ОСОБА_20 набрався боргів, тепер не може їх віддати і за цього йог приходиться возити по різним адресам і чекати поки він якось або його рідні не віддадуть гроші. ОСОБА_119 висадив його в м. Дніпропетровську на ж/м Тополь квартиру і поїхав. Він доповів ОСОБА_22 , що відвіз ОСОБА_20 в м. Запоріжжя, також ОСОБА_22 сказав, щоб він ОСОБА_20 віддав зошит, щоб він писав де він дів гроші. Він зателефонував ОСОБА_124 та сказав, щоб він дав ОСОБА_20 дав зошит. Приблизно 24 чи 25 лютого 2010року він поїхав в м. Запоріжжя і забрав звідти ОСОБА_20 та ОСОБА_123 . Він зробив це, бо вже не хотів сидіти з ОСОБА_20 і сказав ОСОБА_22 , що він не хоче більше цим займатися. Купрін відповів йому, щоб він привіз йому ОСОБА_20 та передав його в районі с. Новий світ. Це відбулося 25 лютого 2010року в вечірній час, близько 21 години. В дане селище ОСОБА_22 приїхав разом з ОСОБА_85 на автомобілі Тойота Прадо, котрий належить батьку ОСОБА_22 . Откидач та ОСОБА_22 посадили ОСОБА_20 на заднє сидіння джипа і повезли його в Дніпропетровськ. Він поїхав за ними. ОСОБА_20 сідав в автомобіль добровільно. Він відвіз ОСОБА_123 додому і сам залишився вдома. Куди потім зник ОСОБА_20 він не знає . По словам ОСОБА_59 він хотів вивезти ОСОБА_20 в посадку і там викинути ОСОБА_30 стояв рядом та мовчав. Після цього вони з ОСОБА_22 та ОСОБА_128 не спілкувалися. Откидач знав, що відбувається і йому була відома вся ситуація .

В судовому засідання експерт ОСОБА_129 показав, що наданий висновок підтримує в повному обсязі. Ознак падіння тіла з висоти на тілі не було виявлено. В даному випадку труп перебував в агресивному середовищі і дуже велика стадія гнилості трупу. Причину смерті нажаль не можливо встановити. Прижиттєві пошкодження на трупі були виявлені. Прижіттєві ушкодження були виявлені в тім`яній області голови та на шиї. Навколо очні ділянки були заклеєні пластерем. Точно не можна сказати, що біля очей були синяки. І в першому і в другому випадку це був контакт на шиї та в області тім`яної частини голови з тупим предметом.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_130 показав суду, що він повністю підтримує свої висновки, та пояснив, щоушкоджень тіла характерних для падіння з висоти яка перевищує зріст людини не встановлено. Труп ОСОБА_27 був цілим. Можна було дослідити і мозок і серце і легені не зважаючи на гнилісність. Внаслідок падіння висоти виникають такі ушкодження: це струс внутрішніх органів, розриви кріплень внутрішніх органів, ці ознаки виявляються крововиливами, також падінням з висоти на площину також характерні такі ознаки як переломи п`ят, ребер, черепу. Для визначення причини смерті трупу у комісії не було виявлено ніяких ознак, навіть ті ознаки, а саме крововиливи які були виявлені в голові трупу. Причину смерті комісією експертів встановити не можливо. Видимих ознак розривів та пошкоджень внутрішніх органів не було виявлено. При медикокриміналістичному дослідженні комплексу шиї порушення анатомічної цілісності, комісії експертів не встановлено перелому органо комплексу шиї. Вода на висоті 15 метрів являється твердою поверхню. В результаті падіння тіла з висоти на тілі повинно бути залишитися ознаки падіння, але на даному трупі відсутні такі ознаки падіння з висоти. Тілесних ушкоджень на руках трупа ОСОБА_27 не було встановлено. Судинні тканини, а саме структура в легенях була, але її гнилісність не давала вже можливості встановити причину смерті. Структура легенів не була порушена, але на анатомічному була порушена в результаті гнилісності. Алвеоли в легенях були порушені гнилістними змінами і встановити чи могла смерть наступила в результаті асфіксії встановити не можливо. Крововиливи виникають в результаті швидкої смерті. На трупі хоч і був знайдений крововилив в головному мозку, але не можливо сказати, що смерть особи настала в результаті швидкої смерті. Крововилив може не бути прив`язаний до смерті даної особи, він міг утворитися прижиттєво при виникненні таких крововиливів люди не помирають. Структура серця на вигляд ціла, а самі клітинні елементи вже не визначаються. По серцю можна сказати, смерть наступила швидко. Коли людина гніє виникає гнильна емфізема, це може нагадувати трупну пляму, явища стазу. Всі підозрілі ділянки шкіри вивчались. Прижитєві крововиявлення це тім`яна ділянка ліворуч. На обличчі та на шиї комісія експертів вважає, що це трупні плями вони утворилися в результаті розташування тіла в воді.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_131 показала, що наданий висновок підтримує в повному обсязі. Комісією експертів не встановлена причина смерті в зв`язку з гнилістю трупа, були виявлені крововиливи в голові трупа, встановити чи вони були вчиненні прижиттєві або ні, не можливо. Експертна комісія не виключає причину смерті, яка настала в результаті асфіксії внаслідок недостатньої кількості кисню. Внаслідок гниліності трупа і не було можливості встановити струс внутрішніх органів чи падіння тіла з висоти. Головний мозок знаходився дуже в гнилісному стані та інші внутрішні органи знаходилися в дуже в гнилісному стані. Встановити прижиттєвість ознак пошкодження не вдалося можливим. При проведені експертизи у них був висновок Синельниківського СМЕ, та висновок комісійної експертизи. Вона не ознайомлювалася з висновками тих експертиз. Була призначена повторна експертиза комісійна вони проводили повторну експертизу. Для проведення експертизи бралася інформація з показів, а саме протоколу відтворення подій та вказувалося як саме це тіло зайшло в воду і ці обставини бралися за основу, згідно цих даних не було виявлено протиріч, комісія, експертів також розглядала інші припущення падіння тіла. Причина смерті не встановлена в зв`язку з гниліснистю трупа, об`єктивних даних причини смерті не встановлено. Комісія експертів не виключає причину смерті в результаті асфіксії згідно наданих показів осіб.

За ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено наступні докази.
- протокол огляду місця події від 15.05.2010 року (т.1, а.с. 2-3) згідно якого в с.Мар"ївка Синельниківського району Дніпропетровської області на березі річки Дніпро біля ріболовельної артілі "Гранд-Агро", на початку вул.Кірова, було виявлено труп чоловіка. На території розташовані два житлових вагончика та альтанка, а також місток із заліза направлений до води на 10 метрів. На відстані від нього в 5 метрах зправа розташований другий місток із залізобетонних плит шириною 2 метри та довжиною 10 метрів. Справа від цього містка на відстані 12 метрів в північному напрямку на березі знайдено труп чоловіка, лежачий на лівому боці головою на південь ногами на північ. Труп чоловіка лежить на щебені, обличчям до води. Ліва рука випрямлена та відведена вперед від тіла трупа під прямим кутом. Права рука біля плеча прижата до грудної клітини, а передпліччя звисає з переду від трупа на рівні живота. Ноги злегка зігнуті в колінних суглобах та відведені назад. На голові трупа надіто полупрозорий поліетіленовий пакет. В області потилиці пакет має скрізне пошкодження. Пакет зафіксовано на голові декількома шарами щільного сріблястого скотчу, які розташовані на рівні обличчя та потилиці. На рівні плечей трупа такого ж характеру скотч обмотан навкруги тулуба та щільно притискає верхні кінцівки до бокових поверхонь грудної клітини. Під скотчем буксировочний натяжний металевий трос в пластиковом облеті голубого кольору. Трос проведено через праве предпліччя, спущено по спині проходить через область проміжності та направлено до передньої поверхні грудної клітини, де декільками витками стискає грудну клітину в поперечному напрямку, потім знову через праве прередплічча заведено за спину та своїм кінцем, на якому є металевий гак який зафіксовано за пояс брюк. Також під скотчем встановлено ще один буксеровочний трос виступаючий фрагментально жовтого кольору. Труп вдягнутий в болоневу куртку чорного кольору застібнуту на блискавку. Светр напівововняний коричньового кольору. Брюки джинсові чорного колору з начесом, ремінь шкіряний чорного кольору. На ногах взуті напівчоботи чорного кольору шкіряні на сплошній подошві. Шкарпетки хлопчато-бумажні чорного кольору. Вся одежа на трупі мокра з накладенням піску мулу та трави. Трупне заклякання в доступних для дослідження групах м`язів минуло. На видимих дільницях тіла, кистях рук, шиї, передньої брюшини, спині, поясниці, лівої голені, шкіра волога з наповненням піску, на дотик холодна з вираженим зеленоватим відтінком. В області шиї у видимій з під пакету області, відмічається грязно-коричньовий окрас шкіри. Виражена внутрьошкірна гнилосна емфізема та внутрьошкірна венозна сип. Під курткою на рівні передньої поверхні грудної клітини та живота заведена ржава металева пластина товщиною 2-2,5см., та розміром 25*50см. Труп встановлений як ОСОБА_10 , про що свідчить висновок молекулярно-генетичної експертизи №24 від 03.08.2010 року (т.1 а.п. 41-44).

- протокол впізнання від 16.05.2015 року за участю ОСОБА_132 ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого. ОСОБА_133 , заявила, що пред`явлений їй труп, являється її чоловіком громадянином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого вона упізнала по рисам обличчя, а також відсутності зубів правий верхній №5 та лівий нижній №6, кольору волосся та формі обличчя. По одягу: куртка коричнева на блискавці з боковими карманами з манжетами із тканини на поясі, рукавах та комірі; джинси фірми "Колінс"; светр сірий з чорними вставками, виготовлений його матір`ю; панчохи чорні; плавки бежеві; натільний хрестик на чорному шкіряному ланцюжку з золотим розп"яттям (т.1 а.с.10).

- протокол впізнання від 16.05.2015 року за участю ОСОБА_7 згідно якого ОСОБА_7 , заявив, що пред`явлений йому труп, являється його сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого він упізнав по рисам обличчя, складу тіла, кольору волосся; по одягу: куртка коричнева на блискавці з манжетами із тканини на поясі, рукавах та комірі; джинси чорного кольору фірми "Колінс" та ременю купленого сумісно; светр сірий з чорними вставками, виготовлений його матір`ю ОСОБА_134 ; натільний хрестик на чорному шкіряному ланцюжку з золотим розп"яттям; чорним шкіряним черевикам (т.1 а.с.9).

- з протоколу огляду трупа від 15.05.2010 року із фото таблицею до нього вбачається наступне. Труп вивільнений від зв"язуючого його скотчу та буксировочних тросів, та металевої пластини в районі грудної клітини та живота. На голові трупу напівпрозорий чорного кольору, поліетиленовий пакет, зафіксований сріблястим скотчем. Після знімання пакету, встановлена наявність ще одного такого ж самого характеру, поліетиленового чорного кольору напівпрозорого пакету, який в свою чергу також фіксований скотчем. Очі та рот трупа покриті широким білим пластиром, схожим на медичний. На правому зап"ясті білий пластиковий стягуючий фіксатор (хомут). Труп чоловіка правильної статури на вигляд 30-40 років. Кожані покрови мокрі, з наявністю піска, мулу та чорної рідини у районі грудей. Відмічаються відторгнення верхніх шарів шкіри практично на всьому тілі трупа виражена мацерація епідерміса на долонях кістей та подошві стоп. Ознаки трупного гниття виражені у виді бруднозеленого окрасу шкіри в області верхньої та нижньої поверхні шиї, передньої та бокової грудної клітини, а також ввиді внутрьошкіряної гнилостної емфіземи. На трупі виявлені пошкодження у лобній області з переходом на нижні та верхні повіки обох очей, а також на вісочній області обширна ділянка шкіри яка в порівнянні з іншими відділами має брудно-буре забарвлення загальним розміром до 35*18см, крововилив такого ж характеру. Ділянка в області підборіддя посереденіста справа розміром біля 10*4 см., в області волосистої частини голови численні поверхові дефекти шкіри та частково подлежащих м"яких тканин. Данні дільниці з нерівними краями, бугристими та скошеними стінами, які мають однорідний коричньовий окрас, розміром дільниць від 0,5*0,5см., до 2,5*2,5см. Такого ж характеру численні поверхневі дефекти шкіри на тильних поверхнях кістей в області обох голенів, місцями досягаючих м"яких м`язових тканин та сухожиль. Кістки черепа та ребер на дотик цілі. Других пошкоджень с врахуванням ступеню виражених гнильних змін трупа не виявлено. Нігтеві пластини кінцівок рук відсутні (т.1 а.п.4-8).

- з висновку судово-медичної експертизи №107 від 15.05.2010 року, вбачається, що встановлені зовнішні ознаки перебування тіла у воді; різко виражені гнильні та автолітичні зміни м"яких тканин та внутрішніх органів трупу; прижиттєві вогнищеві крововиливи у товщі м"яких покривних тканин голови у лобно-скроневій та тім"яній ділянках голови зліва; прижиттєві вогнищеві крововиливи у товщі м"яких тканин правої передньо-бокової та передньої поверхонь шиї; незначна рухливість правого великого рога під"язикової кістки в місці зчленування його з тілом кістки; ділянка шкіри на передній поверхні шиї, яка за зовнішнім виглядом нагадує смугу тиснення або синець, з прижиттєвим вогнищевим крововиливом у товщі підлеглих м"яких тканин передньої поверхонь шиї; ділянки підозрілі за зовнішніми ознаками на синці або ділянки тиснення у лобній ділянці справа і зліва, навколоочних областях справа та зліва, у ділянці підборіддя; Ділянки посмертних поверхневих дефектів шкіри волосяної частини голови. Рідкий стан крові. Визначається, лише незначна рухливість, в межах фізіологічної рухливості, правого великого рога під"язикової кістки в місці зчленування його з тілом кістки, що не виключає можливості виникнення її, від механічної дії, наприклад, при незначній тупій травмі органів шиї в напрямку діючої сили усередину з боку правої бічної поверхні шиї, або стисненні органів шиї в тому ж напрямку. Одностайно висловитись про причину смерті ОСОБА_10 1985р.н., немає можливості у зв"язку із різко вираженими гнильними та автолітичними змінами м"яких тканин та внутрішніх органів трупу. Однак, можливо висловити припущення, що смерть його була зумовлена механічною асфіксією внаслідок сдавлення органів шиї, у тому числі рукою людини, напівжорстким еластичним предметом тощо. Патологічно змінені ділянки шкіри у лобній та навколоочних ділянках обличчя, у ділянці підборіддя і передньої поверхні шиї, які нагадують за зовнішніми ознаками синці чи ділянки тиснення, могли утворитись прижиттево, внаслідок контакту з тупим твердим предметом. Встановлені на трупі пошкодження у вигляді поверхневих дефектів шкіри на волосяній частині голови, мають посмертний характер утворення. При судово-токсикологічному дослідженні м"язу від трупу, спирти не виявлені. За результатами судово-гістологічного дослідження, наразі з судово-медичними експертними даними про відсутність явно виражених прижиттєвих ознак втоплення у воді, можуть свідчити про те, що у воду занурювалося тіло неживої людини. Можливо припустити що смерть настала не менш ніж за 3-4 місяці до моменту знайдення та дослідження трупу, тобто у січні-лютому 2010 року ( т.1 а.п. 33-40; т.3 а.п.114-126).

- відповідно до висновку експерта (комісійна) №148 від 11.08.2010 року причину смерті ОСОБА_10 , встановити неможливо. З моменту смерті до моменту знаходження тіла могло пройти 2-4 місяці. Виявлені контури еритроцитів, у м"яких покрівних тканинах голови у лівій тім"яній ділянці, можуть свідчити про прижиттєвий крововилив. Брудно-темно-червоний колір м"яких тканин голови з внутрішньої сторони у лівій тім"яній області розміром 4*5см., може бути наслідком травматичної дії тупих твердих предметів у ліву тім"яну ділянку голови або при ударі о такі прижиттєво, тобто незадовго до настання смерті ОСОБА_10 . Ступінь тяжкості данного ушкодження встановити неможливо. При судово-токсикологічному дослідженні тканин м"язів наявність етилового алкоголю не встановлена. Будь-які патологічні зміни внутрішніх органів, кісток скелету, які могли б свідчити про прижиттєві захворювання, не виявлено (т.3 а.п.58-69).

- акт судово-медичного дослідження №339 від 17.05.2010року, відповідно до якого під"язикова кістка (великі, малі роги, ліве і праве зчленування великих рогів, тіло кістки) органокомплекса шиї потерпілого ОСОБА_10 , 1985р.н., без порушення цілісності. Незначна рухливість в межах фізіологічної рухливості, правого великого рогу під"язикової кістки в місці зчленування його з тілом кістки, що не виключає можливості виникнення її, від механічної дії, наприклад, від незначної тупої травми органів шиї в напрямку діючої сили ззовні усередину з боку правої бічної поверхні шиї, або стисненні органів шиї в тому ж напрямку. Щитовидний, персневидний, надгортанний, усі парні хрящі, кільця трахеї - без порушення цілісності, достатньо піддатливий на стиск, відносно пружні, не окостянілі. М"які тканини органокомплекса шиї в стадії різко виражених гнильних змін, сіро-буро-коричневого кольору, ослизнені та смердючі. (т.3 а.п.111-112).

- згідно висновку експерта №70/01-909 від 25.10.2013 року на поверхніх фрагментів липкої стрічки та медичного пластиру вилучених 15.05.2010 року при огляді місця події за фактом виявлення трупу ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в р.Дніпро біля с.Мар"ївка Синельниківського району Дніпропетровської області, слідів рук не виявлено (т.8 а.п.217).

- висновок судово-медичної комісійної експертизи від 01.06.2012 року №230-КЄ/2012г./пп, згідно якого встановити причину смерті ОСОБА_10 , не виявлялось можливим, у зв"язку із вираженими гнильними та аутолітичними змінами. Але приймаючи до уваги відомі обставини пригоди, а саме данні викладені в протоколі огляду місця події від 15.05.2010 року, висновок експерта №107 - на голові трупа були надіті 2 поліетіленових пакети, зафіксованих на голові на рівні середньої та нижньої її третини декількома витками скотча сріблястого кольору, очі та ротова порожнина заклеяні медичним пластирем. Комісія експертів не володіє також данними, які дозволяють виключити можливість настання смерті ОСОБА_10 , від асфіксії в замкнутом просторі внаслідок нестачі придатного для дихання повітря. В обгрунтування данного висновку побічно можливо вказати на відсутність по данним викладеним в наданих матеріалах з розрахунком висновків, отриманих при повторному досліджені гістологічного архіву від трупа, патологічних змін, які могли б обумовити настання смерті. Що стосується асфіксії, розвинутої під час перебування в обмеженому об`ємі замкнутого простору, для даного виду смерті відсутні видові характерні або специфічні ознаки смерті та висновки при цьому основуються в більшій мірі на виключенні іншої причини смерті, а також даних отриманих під час досудового слідства про обставини події. Комісія експертів не виключає можливість настання смерті ОСОБА_10 , за умови, які вказані під час відтворення обстановки та обставин повій від 28.05.2012 року обвинуваченим ОСОБА_9 . При цьому експертна комісія відмічає, що данні покази являються дещо неповними та не відтворюють у повній мірі обставини подій, так як обвинувачений ОСОБА_9 , у вищевказаних показах не міг із точністю відповісти, яким чином ОСОБА_5 , утримував пакет на голові ОСОБА_10 , чи був знятий пакет та ін.. (т.5 а.п.88-100).

- висновок експерта №268-КЕ/2013 на підставі додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000182, за фактом смерті ОСОБА_10 , 1985 р.н., комісія експертів, у відповідь на поставлені питання, дійшла таких підсумків: Вважаючи на додатково надані відомості про відсутність на кінець ) 2010 р. в середніх відділах річки Самара поблизу Усть-Самарського мосту льодового покриття та вертикальне (головою донизу) чи близьке до нього положення тіла при зануренні у воду, з урахуванням характеру одягу на трупі та ступеня виразності гнильних і аутолітичних перетворень тканин трупа, і узагальнити, що визначений механізм спричинення ушкоджень (за характером та об`ємом), не супечить обставинам падіння тіла ОСОБА_10 , з висоти близько 12 метрів на поверхню води разом з прив`язаною до тіла металевою плитою розміром 25x60 см товщиною 2,5 см, вагою приблизно 30 кг.
Експертна комісіявважає, що визначення можливості спричинення пошкоджень за певних умов падіння з висоти зумовлена взаємодією численних факторів, зокрема таких, як характеристики водойми, стан поверхні, течії, глибина тощо та площа перерізу частини тіла, якою воно занурювалося у воду, чим менше площа контакту, тим нижче ймовірність травмування.
Гнильні перетворення тканин внутрішніх органів трупа значною мірою маскують морфологічні ознаки пошкоджень, що відповідно негативно впливає на діагностичні можливості експерта під час розтину трупа. Отже, не можна достоменно виключити наявність пошкоджень, що могли утворитися внаслідок загального струсу тіла ОСОБА_10 в результаті падіння у воду з висоти навіть при їх невиявленні на зв`зках та оболонках внутрішніх органів виразних гнильних перетворень тканин (т.8 а.п. 110-128). - висновок комісійної експертизи №122КЭ/2012г./пп від 20.03.2012, згідно якого. При повторному судово-гістологічному дослідженні тканин від трупа ОСОБА_10 у м`яких тканинах лівої лобово-скроневої області і тім`яної області зліва на тлі виражених аутолитических і гнильних змін виявлені ділянки: відкладення гемоглобінового пігменту, які свідчать про крововиливі вказаної локалізації. Враховуючи дані, отримані при первинній судово-медичній експертизі трупа ці крововиливи можуть бути наслідком травматичної ударної дії тупих твердих предметів з місцем додатка травмуючої сили відповідно в ліву лобово-скроневу і тім`яну області ліворуч. По наявних судово-медичним даних судити про індивідуальні особливості травмуючих предметів того, що заподіяв вищезгадані крововиливи, не виявляється можливим. Даних, що свідчать про наявність крововиливів в інших областях тіла, в тому числі в м`яких тканинах шиї, виходячи з результатів судово-медичної експертизи трупа, у відповідності з "Висновком експерта" №107 від 15.05.2010р., і повторного судового гістологічного дослідження, не встановлено. У зв`язку з вираженими гнильними і аутолитическими змінами тканин трупа, з наявними даними встановити давність утворення вказаних вище крововиливів м`які покриви голови, також як і достовірно судити об прижиттєвеих травмах та їх утворенні не виявляється можливим, у зв`язку з чим, ступінь тяжкості їх не визначався.

При медико-криміналістичному дослідженні органокомплекса шиї від трупа ОСОБА_10 - "Акт судово- едичного дослідження" № 339 МК від 17.05.2010р. встановлено: під`язикова кістка - без порушення цілісності. Має місце незначна рухливість правого великого рогу під`язикової кістки в області зчленування з тілом межах фізіологічної норми, 5 - 10°, без порушення суглобової поверхні видимих крововиливів в цій області. Щитовидний, перстневидний, надгортанний, парні хрящі і кільця трахеї - без порушення цілісності, не скостенілі. За даними спеціальної судово-медичної літератури, суглоби між тілом великими рогами під`язикової кістки костеніють після 25 років життя людини (що відповідає віку ОСОБА_10 ). При бічній дії травмуючої сили відсутності облітерації суглобів між тілом і великими рогами може статися розрив передньої капсули з добре помітними крововиливами, а в пошкодженому суглобі буде відчуватися невелика рухливість, що не встановлено у ОСОБА_10 . Таким чином, комісія експертів не має в розпорядженні яких-небудь об`єктивних медичних даних, що вказують на травму шиї у ОСОБА_10 , яка могла утворитися в результаті здавлення. Враховуючи тривале перебування трупа у воді з розвитком виражених гнильних і аутолитических змін тканин, встановити час настання смерті ОСОБА_10 не представляється можливим. На підставі даних, отриманих при судово-медичній експертизи ОСОБА_10 , результатів повторного судово-гістологічного досліджений встановити безперечно причину настання смерті ОСОБА_10 не виявляється можливим. Експертна комісія не встановила яких-небудь макро- і мікроморфологічних ознак, характерних для смерті внаслідок того, утоплення або наявності захворювань ОСОБА_10 . Комісія експертів не має в розпорядженні даних, що дозволяють унеможливити настання смерті ОСОБА_10 від асфіксії в замкнутому просторі внаслідок недоліку придатного для дихання повітря (відповідно до протоколу огляду місця події від 15.05.2010р. і "Висновком експерта" № 107 - на голові трупа були надіті 2 поліетиленові пакети, фіксовані декількома витками скотча, очі і рот заклеєні медичним пластиром (т.4 а.п.4-14).

- як вбачається із протоколу відтворення обставин події від 28.05.2012 року, за участю ОСОБА_9 . На трасі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, на повороті с.Башмачка Солонянського району Дніпропетровської області, приблизно в 5 метрах від вказаного місця розташований дорожній знак 5.53 «показник напрямку на с. Башмачка - 4 км ». Як пояснив ОСОБА_9 , у вказаному місці 28.02.2010 р., у темний час доби в автомобіль «Тойота Прадо» пересадили ОСОБА_10 . Він разом з ОСОБА_5 приїхали на вказане місце, він перебував за кермом автомобіля «Тойота Прадо», Головко з Терентьєвим під`їхали на автомобілі «Део Ланос», вивели з автомобіля ОСОБА_10 . У цей час з автомобіля «Тойота Прадо» вийшов з переднього пасажирського сидіння ОСОБА_5 , привів до автомобіля «Тойота Прадо» ОСОБА_10 . Автомобіль «Тойота Прадо» і автомобіль «Део Ланос» знаходилися один від одного на відстані приблизно 4-5 метрів. Як пояснив ОСОБА_9 , яким чином ОСОБА_30 вів ОСОБА_10 , він повністю розглянути не міг, так як він сидів на передньому водійському сидінні, але коли відчинилися двері, то побачив, що руки ОСОБА_10 , були зв"язані ззаду, на обличчі в області очей і рота мався скотч. ОСОБА_10 , ОСОБА_5 посадив на заднє ліве сидіння, а сам сів з ним поряд, поклавши ліву руку йому на плече. Далі вони поїхали у напрямку до м.Дніпропетровська, з метою подальшого направлення до м. Донецьк. Він разом із ОСОБА_5 , та ОСОБА_135 , попрямували по трасі М08 Бориспіль - Дніпропетровськ -Запоріжжя, у напрямку до м.Дніпропетровська, до повороту на вул. Старокодацьку, повернули праворуч, слідуючи в прямому напрямку до перетину вул. Старокодацької і Аеропортовської, далі слідуючи по вул. Яснополянській у напрямку до Південного мосту. Переїхавши Південний міст, в кінці мосту повернули праворуч на вул. Гаванську, слідуючи по головній дорозі через залізничний переїзд повернули наліво до акумуляторного заводу "Іста" у напрямку до вул.Томська до розв"язки напрямків, біля автозаправки «Юкон», повернули на ліво у напрямку до вул.Малиновського. Проїхавши автозаправку «Юкон», за знаком 3.29 "обмеження максимальної швидкості 80 км.», який встановлений відразу при виїзді з автозаправки, ОСОБА_9 пояснив, що побачив у дзеркало заднього виду поліетиленовий пакет на голові ОСОБА_10 . ОСОБА_9 зупинився на узбіччі у правої частини проїзної дороги у напрямку до Усть-Самарському мосту. Як пояснив ОСОБА_9 спочатку він побачив на голові ОСОБА_10 , пакет, та наказав Откидачу негайно його зняти. У свою чергу ОСОБА_10 , ніяк не реагував, ознак життя не подавав. У цей час, через все плече ОСОБА_10 , була протягнута ліва рука ОСОБА_5 , чи утримувала таким чином поліетиленовий пакет, рука ОСОБА_5 , він не може точно зазначити. Коли автомобіль зупинився ОСОБА_5 , зняв пакет з голови СтавицькогоМ.О. ОСОБА_9 вийшов з автомобіля, ОСОБА_5 , також відкрив двері та вийшов. У цей час ОСОБА_11 , лежав на задньому сидінні головою до правої задньої двері. ОСОБА_5 , за куртку витяг ОСОБА_10 , із автомобіля на вулицю та поклав на сніг, біля переднього крила автомобіля. ОСОБА_5 , зняв з обличча ОСОБА_10 , пластир та намагався робити прямий масаж сердця, тобто намагався реанімувати ОСОБА_10 , на протязі 10-15хвилин, але ОСОБА_10 , не реагував. Откидач сказав, що ОСОБА_10 , помер, та попросив допомогти загрузити тіло ОСОБА_10 , в автомобіль. Вони разом поклали тіло ОСОБА_10 , на задне сидіння автомобіля. Вони поїхали у напрямку Усть-Самарського мосту, на відстані близько 30-40 метрів від нього, ОСОБА_136 , наказав зупинитись на узбіччі, що він і зробив. ОСОБА_5 , витяг заруки ОСОБА_10 , відкрив багажник автомобіля та дістав звідти металеву плиту, у цей час він дістав буксировочні троси, якими ОСОБА_5 , зафіксував металеву пластину, поклавши її під светр на грудну клітину ОСОБА_10 , та зачепив металевий гак за пояс надітих на ОСОБА_10 , джинс. Вони разом взяли тіло ОСОБА_10 , та поклали в багажник автомобіля. Того ж дня, 28.02.2010 року о 23годині., зупинившись посередині Усть-Самарського мосту вийшли із автомобіля відчинили двері багажника, він взяв ОСОБА_10 , за ноги, а ОСОБА_5 , за тіло. Таким чином вони разом перенесли тіло Ставицького до огорожі мосту та поклали його на асфальт, після чого вони знову взяли у тому ж порядку тіло ОСОБА_11 , та кинули тіло через огорожу моста у річку. Потім вони сіли у автомобіль та проїхали до центра м. Дніпропетровська, де на вул.Комсомольська, він висадив ОСОБА_5 , та сам поїхав додому. (т.5 а.п.72-77).
- Протокол проведення слідчого експерименту від 28.08.2013 р. за участю ОСОБА_9 . На трасі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, на повороті с.Башмачка Солонянського району Дніпропетровської області, приблизно в 5 метрах від вказаного місця розташований дорожній знак 5.53 «показник напрямку на с. Башмачка - 4 км ». Як пояснив ОСОБА_9 , у вказаному місці 28.02.2010 р., у темний час доби в автомобіль «Тойота Прадо» пересадили ОСОБА_10 . Він разом з ОСОБА_5 приїхали на вказане місце. Він перебував за кермом автомобіля «Тойота Прадо», Головко з Терентьєвим під`їхали на автомобілі «Део Ланос», вивели із автомобіля ОСОБА_10 . У цей час з автомобіля «Тойота Прадо» вийшов з переднього пасажирського сидіння ОСОБА_5 , який взяв ОСОБА_10 , відкрив праві задні двері автомобіля «Тойота Прадо» та посадив останнього на заднє сидіння зліва. Автомобіль «Тойота Прадо» і автомобіль «Део Ланос» знаходилися один від одного на відстані приблизно 4-5 метрів. Яким чином ОСОБА_5 , вів ОСОБА_10 , він повністю розглянути не міг, так він сидів на передньому водійському сидінні, але коли відчинилися двері, то він побачив, що руки ОСОБА_10 , були зв"язані ззаду, чим саме він не бачив та на обличчі в області очей і рота мався медичний пластир, одягнений він був у темну куртку, джинси та светер. ОСОБА_5 посадив на заднє ліве сидіння ОСОБА_10 , а сам сів з ним поряд. Вони поїхали у напрямку до м.Дніпропетровська, з метою подальшого направлення до м. Донецьк. Їхали вони по трасі М08 Бориспіль - Дніпропетровськ -Запоріжжя, у напрямку до м.Дніпропетровська, до повороту на вул. Старокодацьку, повернули праворуч, слідуючи прямому напрямку до перетину вул.Старокодацької і Аеропортовської, далі слідуючи по вул. Яснополянській у напрямку до Південного мосту. Переїхавши Південний міст, в кінці мосту повернули праворуч на вул. Гаванську, слідуючи по головній дорозі через залізничний переїзд повернули до акумуляторного заводу "Іста" у напрямку до вул.Томська до розв"язки напрямків, біля автозаправки «Юкон», повернули наліво у напрямку до вул.Малиновського. Проїхавши автозаправку «Юкон», за знаком 3.29 "обмеження максимальної швидкості 80 км.», який встановлений відразу де при виїзді з автозаправки, він побачив у дзеркало заднього виду поліетиленовий пакет на голові ОСОБА_10 , який утримував лівою рукою ОСОБА_5 . Та він зупинився на узбіччі дороги. ОСОБА_10 , в цей час ознак життя не подавав. Він вийшов з автомобіля, ОСОБА_5 також відкрив двері та вийшов. ОСОБА_5 , за куртку витягнув Ставицького на вулицю з автомобіля, поклав на землю. Руки у Ставицького були зав`язані за спиною і він лежав на спині. ОСОБА_5 наніс удар ногою по тілу ОСОБА_10 , з метою перевірки ознак життя, але ОСОБА_21 ознак життя не подавав, не рухався. ОСОБА_5 , сказав, що ОСОБА_10 , мертвий і попросив допомогти завантажити його в автомобіль. Вони взяли ОСОБА_10 , та поклали у багажник автомобіля. Вони сіли в автомобіль та поїхали у напрямку до Усть-Самарському мосту. Перед в`їздом на Усть-Самарський міст, не доїжджаючи приблизно 30-50 метрів до мосту, по правій стороні дороги, на піщаному узбіччі (пустирі) ближче до р. Самара, він зупинився на вимогу ОСОБА_5 . Вониразом витягли ОСОБА_10 , та поклали спиною на землю. ОСОБА_5 , із багажника автомобіля достав залізний трос, металеву плиту, інші предмети. ОСОБА_5 , поклав на груди ОСОБА_10 , плиту, і намагався прикріпити тросом залізну плиту до грудної клітини ОСОБА_10 . Вони разом понесли та поклати ОСОБА_10 , до багажника автомобіля. На голові ОСОБА_10 , знаходився поліетиленовий пакет, який був примотаний скотчем. Після чого вони проїхали до середини Усть-Самарського мосту. Зупинившись, він взяв за ноги, а ОСОБА_5 , за тіло ОСОБА_10 , із багажника автомобіля та поклали на асфальт, після чого знову також підняли і скинули через огорожу моста труп ОСОБА_10 , у річку головою униз. На поверхні води криги не було, це було видно, так як на мосту світилися ліхтарі. Потім вони сіли в автомобіль, та поїхали до м. Дніпропетровська. (т.8 а.п.130-136).
- довідка Міністерства інфраструктури України ДП водних шляхів "Укрводшлях" відокремлений підрозділ "Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів" від 20.08.2014 року, згідно якої в міжнавігаційний період 2009-2010 р., на р.Самара в районі м.Дніпропетровська з 17.01.2010р., по 30.03.2010 року, спостерігався льодостав. 25.03.2010р. т/х "К.Заслонов" (ОП "ДТУУВП) сумістно з т/х "Чекалін" (Київський річковий порт)здійснював околку льоду на р.Дніпро від Дніпропетровського двухярусного мосту до мосту устья р.Самарса Усть Самарського мосту, а також на ділянці р.Самара від с.Одинківка до прямих воріт середня товщина льоду при цьому складала на р.Самарса 25см. (т.12 а.п.189).

- згідно Довідки ТОВ ФК "Дніпро" від 20.02.2013року, відкриття футбольного сезону в Прем"єр лізі України у 2010 році відбулось 27 лютого 2010 року. ФК "Дніпро" свій перший матч у 2010 році провів 28.02.2010 року против ФК "Зоря" Луганськ (т.12 а.п.213).

- згідно довідки Державної служби з надвичайних ситуацій Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 19.08.2014 року №04.27/319. Середньодобова температура повітря у м.Дніпропетровську за період з 1 лютого по 25 лютого 2010 року за данними спостережень авіаметеорологічної станції, розташованої в аеропорту Дніпропетровськ, наступна:

01.02.2010р., 0.5; 02.02.2010р., -0,3; 03.02.2010р., -2,1; 04.02.2010р., -7,5; 05.02.2010р., -11,3; 06.02.2010р., -10,5; 07.02.2010р., -7,5; 08.02.2010р., -4,0; 09.02.2010р., -3,3; 10.02.2010р., -3,4; 11.02.2010р., -5,9; 12.02.2010р., -5,1; 13.02.2010р., -1,4; 14.02.2010р., -0,1; 15.02.2010р., 0,1; 16.02.2010р., -2,9; 17.02.2010р., -4,0; 18.02.2010р., -1,7; 19.02.2010р., 0,3; 20.02.2010р., 2,0; 21.02.2010р., -1,7; 22.02.2010р., -1,9; 23.02.2010р., 0,8; 24.02.2010р., 1,0; 25.02.2010р., 0,3; 26.02.2010р., -1,1; 27.02.2010р., -1,6; 28.02.2010 -1,0.

В січні місяці в м.Дніпропетровську спостерігалась холодна погода з мінімальними температурами (19-24) морозу. (т.8 а.п.70,71).

- довідка Міністерства надзвичайних ситуацій України Запорізький обласний центр з гідрометеорології від 14.12.2012р., № 26-12/3220. Згідно плану на озерних гідрологічних постів Діпропетровськ та Лоцмано-Кам"янка, які знаходяться в межах міста Дніпропетровськ, за льодовим явищами проводяться лише візуальні спостереження на видимій частині акваторії водосховища, при цьому товщина льоду не була виміряна. Результати спостережень за окремі дані:

- Дніпропетровські озерні гідрологічні пости - 28.02.2010р., льодовий покрив з ополонками; 01.03.2010р., забереги залишкові; 02.03.2010 р., забереги залишкові.

- Лоцмано-кам"янські озерні гідрологічні пости - 28.02.2010р., неповний льодостав. Льодовий покрив з ополонками; 01.03.2010 неповний льодостав. Льодохід; 02.03.2010р., льодохід (т.6 а.п.94).

- довідка Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків ЧАЕС Державна гідрометеорологічна служба Дніпропетровський обласний центр з гідрометеорології від 11.08.2011р., з якої вбачається, що в період з 25.02.2010р., -28.02.2010 р., в районі озерних гідрологічних постів водосховищах Дніпровське - м.Дніпропетровськ та водосховищах Дніпровське с.Лоц-Кам"янка спостерігався льодостав з ополонками, 28.02.2010р., в районі озерних гідрологічних постів водосховищі Дніпровське с.Лоц-Кам"янка спостерігався також льодохід середньої інтенсивності (т.6 а.п.132).

- протоколом виїмки та огляду документів від 14.05.2012 року данні про абонента "Lіfe" з номером імеі30050 (т.1 а.п.136-137).

- довідка ДФ АО "Київстар від 13.07.2012 року вих.№4915/8/01/06/00, згідно данних біллінга, вхідний дзвінок 28.02.2010 року о 21год., 30хв., 46сек. на телефон НОМЕР_4 , який був прийнятий в зоні обслуговування базової станції Компанії Київстар DNE2812C. Адреса цієї базової станції - м.Дніпропетровськ вул.Запорізьке Шосе, 55 КП "Едельвейс". Азимут соти "С", яка обслуговувала абонента в момент прийняття дзвінка, складає 350 градусів. Враховуючи наявність інших діючих базових станцій компанії Київстар в районі розміщення базової станції DNE2812C, можливо зробити висновок що абонент - 28.02.2010 року о 21год., 30хв., 46сек., знаходився в районі вул. Запорізьке Шосе на відстані 600 метрів від вул.Запорізьке Шосе, 55 в напрямку перехрестя вул.Запорізьке Шосе та вул.Панікахі (т.6 а.п. 194).

- як вбачається із щоденника державного інспектора рибоохорони, 28.02.2010 року ОСОБА_137 о 08 год., вийшов на роботу та здійснював рейд по схороні водних живих ресурсів в Самарському заливі від Усть-Самарського автодорожнього мосту до миса Одинківка, разом із громадським помічником ОСОБА_138 , Під час рейду було виявлено порушення правил риболовства, за що він виписав штраф у розмірі 34грн., о 16год. кінець робочого дня (т.1 а.п.156-159).

- протокол огляду від 09.02.2010 року, за участю ОСОБА_15 . Протокол проведений на офісному столі, який знаходиться в офісному приміщені ТОВ "Дніпросервіс ремонт" розташованому за адресою:м.Дніпропетровськ вул.Липова 3д. Під час обшуку виявлено та вилучено з офісного столу коричневого кольору целофановий пакет, в якому знаходиться документи на ім`я ОСОБА_10 1985р.н., а саме: свідоцтво о реєстрації транспортного засобу ВАЗ2111340 д/н НОМЕР_5 , сірого кольору, реєстр. № НОМЕР_6 , посвічення водія на імя ОСОБА_10 1985 р.н., реєстр.№ЯНА58662 талон №ЯНС096105 до посвічення водія серії НОМЕР_7 , пластикова картка синього кольору страхової компанії ВУСО №8768, страховий поліс №ВС3300472 на автомобіль ВАЗ 211340 д/н НОМЕР_5 на імя ОСОБА_10 , книга-керівництво по експлуатації автомобілей та їх модіфікації "ЛАДА САМАРА" (т13 а.п.24-25).

- протокол огляду від 21.06.2010 року автомобіля "Daewo" д/н НОМЕР_3 . Під час огляду пошкоджень не виявлено, окрім тріщини зліва знизу бампера. В салоні автомобіля обстановка не порушена, наявні усі складові комплектації салону окрім магнітоли. На вікні передніх дверей з внутрішньої сторони при обробці спеціальним порошком, виявлені та вилучені на липку стрічку відбитки пальців руки. Із резинового коврика розташованого на підлозі заднього сидіння вилучено об`єкти схожі на волосся, також на пілозі біля заднього сидіння виявлено фрагмент ізоленти синього кольору, та 8 пластикових стаканчиків. З багажника вилучена кепка чорного кольору, тканевий мішок зеленого кольору та два фрагменти липкої ленти білого кольору. (т.13 а.п.32-33).

- протокол огляду від 12.02.2010 року автомобіля ВАЗ211240 д/н НОМЕР_5 . Під час огляду автомобіля, пошкоджень не виявлено, салон автомобіля не порушений пошкоджень або забруднень не виявлено. Під час обшуку нічого не вилучалось (т.13 а.п.26-27).

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 17.06.2010 року згідно якого, ОСОБА_16 , на фотокартці №1 упізнав особу на ім`я ОСОБА_20 та зазначив, що він разом із ОСОБА_12 29.01.2010 року забрали ОСОБА_20 з під під"їзда будинку та відвезли на квартиру розташовану по вул.Косіора у м.Дніпропетровську де утримували до 30.01.2010 року, після чого перевезли на квартиру по вул.Московській у м.Дніпропетровську. Саме цю особу ОСОБА_12 , привязував скотчем до стільця (т.13 а.п.42-43).

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 17.06.2010 року згідно якого ОСОБА_16 , на фотокартці №4 упізнав ОСОБА_12 , та пояснив що саме з ним, він 29.01.2010 року на автомобілі "Daewo" забирали ОСОБА_20 з підїзду, та він разом із ним та ОСОБА_139 знаходилисьу квартирі по вул.Косіора у м.Дніпропетровську. А також саме ОСОБА_12 , прив"язав ОСОБА_20 скотчем до стільця (т.13 а.п. 34-35).

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 13.05.2010 року згідно якого ОСОБА_14 , на фотокартці №3 упізнав ОСОБА_12 , та пояснив що саме ця особа запропонувала незаконно позбавити волі ОСОБА_20 та утримувати на квартирі розташованої у м.Запоріжжя (т.13 а.п.36-37).

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 17.06.2010 року згідно якого ОСОБА_16 , упізнав на фотокартці №2, та пояснив що саме ця людина приїздила на орендовану квартиру по вул.Косіора у м.Дніпропетровську, іще із однією особою та розмовляв із ОСОБА_12 , слухав запис на диктофоні розповідей ОСОБА_20 про гроші. Зі слів ОСОБА_42 цю людину на фото№2 звати ОСОБА_140 (т.13 а.п. 38-39).

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від13.05.2010 року, згідно якого ОСОБА_45 , на фотокартці №2 упізнав хлопця на імя ОСОБА_20 , якого за попередньої змовою разом із ОСОБА_12 , позбавили волі та утримували у арендованій квартирі у м.Запоріжжя (т.13 а.п. 40-41).

Також, в судовому засіданні відповідно до ст.358, п.8 «Перехідних положень» КПК України досліджено протоколи очних ставок між ОСОБА_5 та ОСОБА_12
- протокол очної ставки від 17.06.2010 року за участю підозрюваних ОСОБА_5 , та ОСОБА_12 , згідно якої ОСОБА_12 , впізнав ОСОБА_83 , зазначив що відносин між ними немає, та поводів обмовляти ОСОБА_83 у нього немає, а також обставин які можуть впливати на дані ним покази немає.

ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів.

ОСОБА_12 , бачив сидячого навпроти нього чоловіка ОСОБА_5 , вечорі 14.01.2010 року на вул.Комсомольській у м.Дніпропетровську це ОСОБА_5 який був із ОСОБА_141 та в цей час ОСОБА_22 попросив його з"їздити разом із ОСОБА_20 на АДРЕСА_11 , доки не приїде ОСОБА_20 батько, для того щоб вирішити питання з боргом. В цей час ОСОБА_5 стояв поруч. Откидач ОСОБА_142 знав про те що він із ОСОБА_16 , та ОСОБА_20 знаходяться на квартирі по АДРЕСА_8 . 29.01.2010 року ОСОБА_5 , приїхав до вказаної квартири разом із ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , заходив у квартиру та був на кухні, ОСОБА_20 в той час був примотаний скотчем до стільця, а на його голові була надіта шапка. ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_5 , зайшли на кухню та слухали запис на диктофоні, на якому ОСОБА_12 , записував розкази, ОСОБА_20 про те де він подів гроші. Прослухавши запис ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 , забрали диктофон, залишили гроші на їжу та поїхали. 29.01.2010 року він передавав ОСОБА_9 , телефон який належить ОСОБА_20 біля ОСОБА_143 на вул.Косіора, під час чого був присутній ОСОБА_99 . Ключи від квартири розташованої по АДРЕСА_7 , куди він повинен був перевезти ОСОБА_20 йому передав ОСОБА_9 31.01.2010 року він передав ОСОБА_144 , та ОСОБА_9 (т.15 а.п.10-13).

- протокол очної ставки від 19.06.2010 року, за участю підозрюваного ОСОБА_12 , та ОСОБА_5 .

Під час якого ОСОБА_5 , від дачі пояснень згідно ст.63 Конституції України відмовився.

ОСОБА_12 , пояснив наступне. Особу яка сидить навпроти знає, це ОСОБА_5 , ніяких стосунків із ним не підтримує. 25.02.2010 року близько 22 годин бачився із ОСОБА_5 , на повороті у с.Башмачка на біля с.Новий світ по шосе Дніпропетровськ-Запоріжжя. В той день він забрав ОСОБА_20 зі своєї квартири у м.Запоріжжя, де він знаходився з початку лютого 2010 року по вказівці ОСОБА_9 . Під час перебування у квартирі ОСОБА_20 знаходився там добровільно, ніхто тілесних ушкоджень йому не наносив, оскільки вони охороняли його від інших кредиторів, так як зі слів ОСОБА_20 він прокрутив якусь аферу у 2006 році в м.Донецьку. У вищезазначений час передав ОСОБА_145 із ОСОБА_128 , які були на автомобілі "Тойота Ланд Крузер" чорного кольору, без номерних знаків. Він передав ОСОБА_20 оскільки не мав бажання продовжувати перебувати із ним, оскільки він не віддає гроші та їх взагалі в нього немає. Коли передавав ОСОБА_20 , то ОСОБА_22 сказав що вони самостійно із ним розберуться та щоб він із ОСОБА_146 їхали додому. ОСОБА_20 напротязі всього часу розповідав, що він ще комусь винен велику кількість грошей, та склалось враження, що він цих людей боїться більше ніж Купріна. Купріна ОСОБА_20 не боявся. ОСОБА_20 сів в автомобіль до ОСОБА_22 спокійно, в цей час він не був зв"язаний. Вони на різних автівках рухались в напрямку м.Дніпропетровська, на посту Солонянського р-у його зупинили працівники ДПС, а ОСОБА_22 із Откидачем та ОСОБА_20 поїхали далі в напрямку ж/м Тополь, Подстанція, та він їх більше не бачив (т.15 а.п.14-19).

З вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2011 року (а.п. 7-10, т.3), вбачається, що ОСОБА_16 та ОСОБА_14 були визнані винними у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 146 КК України за обставин спільно з іншими особами, в тому числі ОСОБА_5 , незаконному позбавленні волі потерпілого ОСОБА_11 . Зазначені обставини в судовому засіданні вони визнали в повному обсязі. Крім того, ОСОБА_147 підтвердив зазначені покази в якості свідка у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , як і всі протоколи слідчих дій, що проводились за його участю.

Обговорюючи питання допустимості досліджених письмових доказів, суд керується положеннями ст. 358 КПК України 2012 року, відповідно до якої протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду, або за клопотанням учасників судового провадження. Крім того, з врахуванням п. 8 «Перехідних положень» досліджено докази отримані у відповідності з вимогами КПК 1960 року, в редакції, яка діяла на момент проведення конкретних слідчих дій.
Крім того, на запит Самарського районного суду м.Дніпропетровська було надано справу № 1-72/11 за обвинуваченням ОСОБА_16 та ОСОБА_148 в якій містяться оригінали доказів, досліджених в рамках даного провадження.
Так в ході судового розгляду судом було встановлено та визначено згідно показів потерпілого та свідків безпосередньо мотив та мету скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. Зазначені покази відкидують версію обвинуваченого про відсутність особистої зацікавленості в утриманні померлого ОСОБА_27 у незаконному позбавленні волі.

Суд приходить до висновку та бере до уваги за основу покази потерпілого та свідків про безпосередню участь ОСОБА_5 у витребуванні боргу та отриманні грошей.

Роз`яснення потерпілому про загрозу ув`язнення в разі неповернення боргу, хоча фактично розумів, що останнє не передбачено законом.
З огляду на викладене, суд приходить висновку, що показання ОСОБА_9 , ОСОБА_115 , ОСОБА_148 спростовують версію обвинуваченого про його непричетність до вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
Суд розцінює поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , під час судового розгляду та його фактичне не визнання вини, за ч.2 ст. 146 КК України як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, а саме незаконному позбавленні волі людини за попередньою змовою групою осіб, вчинене протягом тривалого періоду часу.

Разом з тим, під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження, висунуте обвинувачення в первинній редакції, яке підтримане потерпілим, в частині п.9 ч.2 ст. 115 КК України щодо того, що обвинувачений ОСОБА_5 28 лютого 2010 року, в період з 21 години 30 хвилин до 21 години 50 хвилин, реалізуючи свої злочинні наміри, знаходячись у автомобілі «Тойота Прадо» чорного кольору, д/н НОМЕР_8 , який у цей час рухався по трасі М08 Бориспіль - Дніпропетровськ -Запоріжжя, у напрямку до м.Дніпропетровська, до повороту на вул. Старокодацьку, повернули праворуч, слідуючи прямому напрямку до перетину вул.Старокодацької і Аеропортовської, далі слідуючи по вул. Яснополянській у напрямку до Південного мосту. Переїхавши Південний міст, в кінці мосту повернули праворуч на вул. Гаванську, слідуючи по головній дорозі через залізничний переїзд повернули до акумуляторного заводу "Іста" у напрямку до вул.Томська до розв"язки напрямків, біля автозаправки «Юкон», повернули наліво у напрямку до вул.Малиновського, в той час, коли ОСОБА_9 керував автомобілем, надів потерпілому ОСОБА_149 на голову поліетиленовий пакет, стиснувши край пакета в області його шиї, тим самим зафіксувавши його в положенні, що обмежило доступ придатного для дихання повітря, у результаті чого внаслідок механічної асфіксії в замкнутому просторі, у зв`язку з нестачею придатного для дихання повітря настала смерть потерпілого ОСОБА_10 . Приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 поклали груп ОСОБА_10 в салон автомобіля, виїхали приблизно на середину Усть-Самарського мосту та з метою приховування слідів злочину скинули труп ОСОБА_10 у річку Самара з огляду на наступне.

Згідно висновків трьох експертиз з яких дві комісійні Дніпропетровського обласного бюро СМЕ та Харьківського обласного бюро СМЕ, причину смерті ОСОБА_10 встановити не виявилось можливим, ознак насильницької смерті не встановлено, однак вказано, що смерть, його настала не від утопления. На підставі висновку СМЕ № 230- КЕ/2012р./пп щодо смерті ОСОБА_10 , вказано, що стосується асфіксії, яка розвивається під час перебування в обмеженому обсязі замкнутого простору (зокрема поліетиленовому мішку), то для даного виду смерті відсутні видові, характерні, або специфічні ознаки смерті і висновки при цьому грунтуються в більшій мірі не на виключенні іншої причини смерті, а також даних отриманих в ході досудового слідства про обставини події.
З урахуванням викладеного, комісія експертів не виключає можливості настання смерті ОСОБА_150 за умов, зазначених в ході відтворення обстановки та обставин події від 18.05.2012 року з обвинуваченим ОСОБА_9 (т. 5 а.с. 72-77). При цьому, експертна комісія зазначає, що дані показання ОСОБА_9 є неповними і не відображають повною мірою обставини події, так як ОСОБА_9 у вищевказаних показаниях не зміг точно відповісти, яким чином ОСОБА_5 утримував пакет на голові ОСОБА_10 , чи був стягнутий пакет і т.п. Згідно висновків комісійної судово-медичиої експертизи № 148 від 30.08.2012 року, причини настання смерті встановити не виявилось можливим. Крім того, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 148 від 30.08.2010 встановлено, що ушкодження на ділянках голови, шиї, тулуба, кінцівок ОСОБА_151 не виявлено (т.3, а.п. 58-69). Допитані в судовому засіданні судово-медичні експерти ОСОБА_152 і ОСОБА_153 підтвердили, що в ході дослідження тіла ОСОБА_10 не виявлено ознак насильницької смерті і падінні тіла з висоти, однак при його падінні з Усть-Самарського моста з прив`язаною металевою плитою вагою 30 кг на воду, вони повинні були бути утворені однозначно, в тому числі і ознаки струсу внутрішніх органів. Крім того, як вбачається з допиту вказаних експертів тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_10 , які мали утворитись при ударі об воду, відсутні.
Як вбачається з показів ОСОБА_9 наданих органу досудового слідства, останній зазначив щодо непричетності ОСОБА_5 до будь-яких протиправних дій за ч.2 ст. 115 КК України по відношенню до ОСОБА_10 , а навпаки намагався допомогти останньому роблячи йому штучне дихання.
Відтворення обстановки та обставин події і слідчий експеримент в ході яких ОСОБА_9 на місці давав пояснення і показував послідовність дій ОСОБА_5 , внаслідок яких ніби то настала смерть ОСОБА_10 , не узгоджується між собою за важливими обставинами.
Так, при відтворенні обстановки та обставин подій ОСОБА_9 зазначив, що після того як ОСОБА_10 перестав подавати ознаки життя відразу поїхали на Усть-Самарський міст і скинули тіло у воду. При слідчому експерименті який за часом проводився значно пізніше вказав, що ОСОБА_10 витягали із заднього сидіння та переносили до багажника. Перед в`їздом на міст, зупинялися на узбіччі, витягнувши тіло ОСОБА_10 на землю і прив`язували металеву плиту за допомогою тросів. (т.4, а.п. 195-209, 224, т.5 а.п. 72-77).

Покази ОСОБА_9 оголошені в судовому засіданні не послідовні, суперечать та не відповідають обставинам справи, не містять фактичного механізму спричинення вбивства і відповідно не можуть бути джерелом доказів на якому можливо зробити висновки про винність особи в скоєнні кримінального правопорушення.

Суд вважає, що доказів щодо події та обставин скоєння злочину за п.9 ч.2 ст. 115 КК у в ході досудового та судового розгляду не здобуто та не встановлено.

Позиція потерпілого, щодо необхідності кваліфікації судом дій обвинуваченого за п.9 ч. 2 ст. 115 КК України ґрунтується на припущеннях та суб`єктивному сприйнятті встановлених судом обставин, а також суперечить вимогам ст. 337 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, яка викладена в рішеннях «Пелісьє і Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року та «Маттеї проти Франції» від 19 грудня 2006 року.

Під час судового розгляду, потерпілим не було надано жодного доказу, який би свідчив про вчинення умисного вбивства, а саме протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинені з метою приховування іншого злочину, оскільки всі обставини події, на які посилається потерпілий грунтуються лише на власному переконанні потерпілого, які не мають на собі підгрунття, оскільки очевидцем цих подій він не був.
Що стосується алібі ОСОБА_5 та його показань про знаходження на час скоєння вбивства вдома та перегляду футбольного огляду, вказані покази потерпілим не спростовані.
Роздруком телефонних розмов ОСОБА_9 , зроблених на підставі постанови про виробництво виїмки і витребуваного листа №4915/8/01/06/00 від 13.07.2012г. з Дніпропетровської філії АТ " Київстар", достовірно встановлено, що зону покриття станції DNE2812, під час дзвінка ОСОБА_9 , 28 лютого 2010 року, о 21 годині 31 хвилину, він знаходився в районі Запорізького шосе і фактично проїхав поворот на вул. Старокадацьку.

З роздруку телефонних дзвінків ОСОБА_9 , за 28.02.2010г., вбачається, що він знаходився о 18 годині 49 хвилин в районі ул.Артема, Комсомольської, Шевченка, Паторжинского м.Днепропетровска; о 21 годині 12 хвилин за межами м.Днепропетровска в районі базової станції розташованої в Дніпропетровському районі с.Новоалександівка вул.Парковая д.4, тобто за територією міста на Запорізькій трасі, а о 21 годині 30 хвилин в районі ул.Запорожского Шосе м.Днепропетровска, при цьому базова станція зв`язок, що зафіксував, розташована по вул.Запорожское шосе д.55, в районі Запорізького кладовища, а по напряму в`їзду до м.Днепропетровск із Запорізького напряму вона розташована значно далі до центру міста голубили поворот з "Запорізького Шосе" на вул.Старокадакскую і азимут стільники прийому спрямований в північному напрямі. ( т. 6 л.д. 154-155; т.13 л.д. 79-80).

Сторонами кримінального провадження під час судового розгляду не було ініційовано питання про проведення застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих дій.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст.11 Загальної декларації прав людини: "Кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту".

Презумпція невинуватості зафіксована у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, зокрема у п.2 ст.14: "Кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом".

П. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

Дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження і потерпілим, суд приходить до висновку, що в судовому не доведено вчинення ОСОБА_5 злочину передбаченого п.9 ч. 2 ст. 115 КК України, а отже він підлягає виправданню на підставі п.2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т.5 а.п.66), має постійне місце мешкання за яким характеризується посередньо (т.5 а.п.67 ), працює у ТОВ "Правова корпорація "Дев"ять" з 19.11.2013 року на посаді юрисконсульта (т.9 а.п.142). На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, не перебуває (т.5 а.п.64, 69) а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_5 , судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

З урахуванням положень ч.3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою обставино підставою закриття справи, у зв`язку з чим необхідна згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а за її відсутності суд вправі звільнити особу від покарання.

На даний час з моменту вчинення злочину ОСОБА_5 минуло більше ніж 5 років, в зв`язку з чим колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для застосування ст. 49 КК України.

Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 146 КК України, у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 3 ч. 1 ст.49 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67, 49, 74 КК України, ст. 342-380 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , визнати невинуватим, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 9 ч.2 ст.115 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Визнати винним, ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 п. 3 ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Судді: ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3