АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/278/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
з участю - прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Тенопільській області підполковника юстиції ОСОБА_9 , погоджене старшим прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тернополя, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , працюючого в ПАП Агропродсервіс, одруженого, раніше не судимого

Визначено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту його фактичного затримання, а саме: з 16 год. 47 хв. 09 жовтня 2015 року.

Датою закінчення дії ухвали вважати 19 год. 00 хв. 07 грудня 2015 року.

Визначено ОСОБА_8 заставу у розмірі 80 мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що у вересні 2015 року , усвідомлюючи, що канабіс віднесений до наркотичних засобів, маючи намір перемістити його через митний кордон України в Італію з приховуванням від митного контролю, вступив у злочинну змову із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_11 , мешканцем м. Рим, Італія. Реалізовуючи свій злочинний намір щодо переміщення наркотичного засобу через митний кордон України, ОСОБА_8 08 жовтня 2015 року о 09 годині на автовокзалі м. Тернополя по вул. Живова, 7, відправив наркотичний засіб канабіс у складі міжнародної передачі в Італію мікроавтобусом марки Мерседес Спринтер, д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням Тернопіль-Рим. При цьому, ОСОБА_8 відправив вказаний наркотичний засіб, прихований від митного контролю, у двох поліетиленових пакетах, загорнутих у два презервативи і поміщених у полімерні упаковки з кавовим напоєм Курземе, що знаходились всередині картонної коробки у поліетиленовому пакеті жовтого кольору. 08 жовтня 2015 року на пункті пропуску через державний кордон України Шегині Львівської митниці, під час митного контролю вищевказаного мікроавтобуса, у передачі, відправленій ОСОБА_8 в Італію, було виявлено та вилучено наркотичний засіб канабіс, загальною масою 31, 44 грами, прихований останнім від митного контролю.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 30 вересня 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15 та ч. 2 ст.305 КК України.

09 жовтня 2015 року о 16 год. 47 хв. у с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, відповідно до ст.ст. 208-211 КПК України, громадянина України ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 305 КК України.

10 жовтня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у закінченому замаху на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, а саме його переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305 КК України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, захисник підозрюваний ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2015 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати та обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду першої інстанції ґрунтується виключно на тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого його підзахисному, а також на обґрунтованості підозри. Разом з тим, в ухвалі не наведено обставин, які б свідчили про існування таких ризиків та не зазначено доказів, які обґрунтовують ці обставини. Зазначає, що слідчий у своєму клопотання та сторона обвинувачення під час судового розгляду жодним чином не мотивували, чому до підозрюваного ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Вважає, що при винесені вказаної ухвали слідчий-суддя допустив неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що потягло за собою застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, який не відповідає особі підозрюваного та не підтверджує наявність ризиків зазначених в оскаржуваній ухвалі.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду; підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2015 року і постановити свою ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту; доводи прокурора та слідчого про законність ухвали слідчого судді першої інстанції та необхідність залишення її без зміни, а апеляційної скаргу захисника без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Задовольняючи клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Тернопільській області підполковника юстиції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч. 2 ст. 305 КК України, враховував тяжкість покарання та прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч. 2 ст. 305 КК України, за яким йому пред`явлено підозру.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, а також пояснив слідчий під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлені усі особи, які сприяли ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а також походження наркотичних засобів, а отже існує ризик вільного їх спілкування з підозрюваним, що перешкоджатиме кримінальному провадженню. Крім того, існує ризик незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного.

Отже, суд першої інстанції при розгляді клопотання, дійшов вірного висновку про доведеність обставин, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, що дають підстави до застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Проте, згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Оцінивши доведеність обґрунтованої підозри та наявність існування ризиків, слідчий суддя прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується, оскільки ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Не наведено таких доводів і прокурором в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

Разом з тим, заслуговують на увагу твердження захисника щодо правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, де зазначено, що при розгляді клопоптання про обрання або ж про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Ці обставини під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 місцевим судом не досліджувалися.

За змістом ст.410 КПК України судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення визнається неповним.

Враховуючи встановлену в судовому засіданні апеляційної інстанції неповноту судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нової, відповідно до ч.3 ст.407 та ч.1 ст.409 КПК України.

Колегія суддів, вважає, що в матеріалах клопотання наявні докази того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305 КК України та, що існують ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, можливість переховування від органів слідства та /або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з цим, колегія суддів прийшла до переконання, що в матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, зокрема: можливим переховуванню від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків та учасників кримінального провадження і ця обставина, передбачена п.3 ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурором не доведена, а тому суд, відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, що має місце в даному випадку, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні подання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Враховуючи вагомість наявних доказів, що підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305 КК України, наявність вищезазначених ризиків, приймаючи до уваги дані про його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, має місце постійного проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, одружений, колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту повинен супроводжуватися забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_2 з 20 години до 08 години, з покладенням на нього обов`язків прибувати до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , за першою вимогою, обмежити спілкування ОСОБА_8 з будь-якими особами (інші підозрювані, свідки), які мають відношення до даного кримінального провадження та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2015 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Тернопільській області підполковника юстиції ОСОБА_9 , погоджене старшим прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 20 години до 08 години щоденно.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язок прибувати на першу вимогу за викликом до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких буде знаходитися кримінальне провадження про його підозру чи обвинувачення.

Обмежити спілкування ОСОБА_8 з будь-якими особами ( інші підозрювані, потерпілий, свідки), які мають відношення до даного кримінального провадження.

Встановити строк дії ухвали до 19 годин 07 грудня 2015 року.

Звільнити ОСОБА_8 з під варти із залу суду.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2