Номер справи1-115/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2010

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого : Білик Н.В.

при секретарі: Хижук Л.І.

з участю прокурора: Нікітчина Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літині кримінальну справу

по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,народився та

проживає, в с.Журавне Літинського району Вінницької області, вул.Довгалюка,52, громадянин

України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлучений, не працюючий, раніше не судимий,

за ст. 164ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно рішення Літинського районного суду від 22.03.2002 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 4.03.2002 року і до їх повноліття.

Після рішення, винесеного Літинським районним судом Вінницької області 22.03.2002 року, ОСОБА_1 до 2009 року сплачував аліменти. А з березня 2009 року виплати по аліментах припинив і не сплачував їх до даного часу, що свідчить про злісність ухилення ОСОБА_1 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

ОСОБА_1, умисно, не виконуючи рішення суду, з березня 2009 року від сплати аліментів злісно ухилявся, хоча даний період часу працював газоелектрозварювальником ЗАК «Комплекс-П», в м.Києві, а також утримує в господарстві домашніх тварин, з чого постійно отримував доходи, несплата аліментів призвела до виникнення заборгованості станом на 22.04.2010 року в розмірі 6759,00 гривень.

За період з березня 2009рокуц по квітень 2010року ОСОБА_5 не вчинив жодної дії, яка б свідчила про його бажання в добровільному порядку сплачувати борг .

Тривала невиплата аліментів свідчить про системність та наполегливість ОСОБА_1 в ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

В судовому засіданні підсудний вину визнав повністю та пояснив, що проживає разом з співмешканкою ОСОБА_6 та трьома неповнолітніми дітьми. На даний час ніде не працює, а займається веденням домогосподарства.

В 1995 році одружився з ОСОБА_2. Від спільного проживання ОСОБА_2 народила двох синів, в 1996 році ОСОБА_3, в 2000 році ОСОБА_4. Прожили з ОСОБА_2 в шлюбі 7 років. В 2002 році ОСОБА_2 звернулась в Літинський районний суд Вінницької області з заявою про стягнення аліментів на її користь на утримання спільних синів. Згідно рішення суду було зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку. З рішенням суду та порядком виплат по аліментам був ознайомлений.

У 2005 році почав співмешкати з ОСОБА_6, з якою спільно ведуть домашнє господарство.

3 2007 року по 31.05.2010 року, періодично працював на підприємстві ЗАТ «Комплекс-П» в м.Києві, електрозварювальником. Згідно договору заробітна плата становила 800 гривень, але щомісячно заробляв від обєму зробленої роботи, це близько 2000 гривень щомісячно. По можливості сплачував колишній дружині ОСОБА_2 аліменти, на утримання двох дітей. У 2009 році у звязку зі смертю матері та хворобою дитина від другого шлюбу, аліменти на утримання своїх двох дітей не сплачував. Оскільки всі зароблені кошти йшли на ліки для матері та дитини. Вже на початку березня місяця 2010 року, знову поїхав до м.Києва на заробітки, і 27.04.2010 року погасив частково заборгованість по аліментах в сумі 2.500 гривень. В подальшому 12.05.2010 року знову частково погасив заборгованість по аліментах в сумі 2.000 гривень. 7.06.2010 року перерахував 2.260 гривень . Щиро розкаявся.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що. В 2002 році вона звернулась в Літинський районний суд Вінницької області з заявою про стягнення аліментів на її користь на утримання спільних синів. Згідно рішення суду підсудного було зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку. Однак з березня 2009 року підсудний від сплати аліментів злісно ухилявся, хоча в даний період часу працював та мав можливість сплачувати аліменти.

Окрім визнання вини, винуватість підсудного доводиться показаннями свідків , які у відповідності до ч.3 ст.299 КПК України підсудний визнав і погодився з ними в повному обємі , а також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні у їх сукупності. Так відповідно до рішення Літинського районного суду від 22.03.2002 року ОСОБА_1 зобовязано сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 4.03.2002 року і до їх повноліття.(а.с 5). Виклики-попередження, довідки, акт(а.с.8-10) підтверджують вжиття заходів державним виконавцем для сприяння сплаті аліментів підсудним. Довідка-розрахунок (а.с.11) підтверджує наявність заборгованості ОСОБА_1 по аліментах в розмірі 7123,27грн. Довідки ЗАТ «Комплекс П» свідчать про постійне місце роботи підсудного та про періодичність отримання доходів.

Дії ОСОБА_1П слід кваліфікувати за ст.164ч.1 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Призначаючи кримінальне покарання суд згідно ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд врахував, що підсудній вчинив злочин невеликої важкості, він раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, на утриманні має батька похилого віку та неповнолітню дитину.

Обставина, що помякшує покарання щире каяття, так як підсудний висловлює жаль з приводу вчиненого , критично ставиться до вчиненого, виявляє готовність нести покарання.

Обставини , що обтяжують покарання відсутні.

Поскільки підсудній має велику заборгованість по аліментах, покарання у виді штрафу буде недоцільно призначати. Тому для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів буде необхідним та достатнім покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто ) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд на протязі 15 діб після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9