Справа №: 1-647/11
ВИРОК

Іменем України

"09" листопада 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А

з участю прокурора Руденко І.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, середня, не одруженого, не працюючого, до кримінальної відповідальності притягувався Олександрійським міськрайонним судом:

25.01.2002 року за ч.2 ст. 309 КК України д 2 років 3 місяців позбавлення волі - відбував покарання в місцях позбавлення волі,

22.04.2004 року за ч.2 ст. 186,71 КК України д 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 22.03.2008 року по відбуттю покарання;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_3 повторно скоїв крадіжку чужого майна.

Злочин скоєно за таких обставин.

02 жовтня 2011 року в період з 12 години д 13 години, ОСОБА_3О, перебував в гостях у гр. ОСОБА_4 в будинку, що за адресою пров. Шакало, №19, в м. Олександрія, в цей час у нього виник намір на таємне викрадення чужого майна із корисливих спонукань. Будучи в стані алкогольного спяніння, він, скориставшись відсутністю уваги зі сторони ОСОБА_2, який спав, таємно викрав чуже майно, а саме мобільний телефон «Samsung Е 1080 І» вартістю 161 грн.19 коп. , в якому знаходилась сім карта оператора мобільного звязку «Білайн» вартістю 25 грн. на рахунку якої знаходились кошти в сумі 10 грн., а всього викрав майна на загальну суму 161 грн.19 коп., чим заподіяв потерпілому шкоду. Після цього з місця пригоди зник з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Підсудний вину свою визнав.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав повністю, у скоєному щиро каявся і повністю підтвердив викладені вище обставини, уточнивши суду, що потерпілому, який був співмешканцем його матері наступного дня було відшкодовано завдані злочином збитки. Він вибачився перед ним і потерпілий не має . претензій до нього

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочині повністю підтверджується зібраними у справі доказами, дослідження яких і перевірка проводилась судом в порядку, передбаченому ст.ст. 299, 301-1 КПК України.

Оцінюючи зібрані і дослідженні у справі докази суд вважає, що вина підсудного доведена повністю і обєктивно підтверджується всіма зібраними у справі доказами, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Суд враховує, що підсудній скоїв злочин середньої тяжкості.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває з 2001 року на обліку в Олександрійському наркологічному диспансері з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, стверджує, що залежності не має, зробив для себе належні висновки на майбутнє.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає щире каяття підсудного, його добровільні, правдиві покази в ході досудового слідства і в суді, що допомогли встановити істину у справі а також повне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. ст.65 КК України суд, враховуючи викладені помякшуючі обставини, щире каяття підсудного, враховуючи думку потерпілого не позбавляти волі підсудного, приймаючи до уваги запевнення підсудного про те, що він зробив для себе належні висновки на майбутнє, та його прохання суворо його не наказувати, вважає можливим, визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності усіх обставин справи, тяжкості наслідків, що настали від скоєного злочину, застосувати до підсудного покарання, що повязане із позбавленням його волі, оскільки сукупність доказів у справі свідчить про те, що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, скоїв крадіжку маючи не зняті та не погашені судимості. Суд вважає можливим відповідно до ст. 65 КК України призначити менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин. З урахуванням викладених обставин, суд вважає необхідним призначити підсудному покарання в умовах ізоляції його від суспільства у виді арешту в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією частини 2 статті 185 КК України, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У справі не був заявлений цивільний позов.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.299, 301-1, 321-324 КПК України, суд, -

З а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді арешту строком на три місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 із підписки про невиїзд змінити - на утримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_3 з 09 грудня 2011 року, тобто з моменту його затримання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд ОСОБА_3 протягом 15 діб з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя: