Єдиний унікальний номер 205/6131/15-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
02 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження № 0000077 відносно,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
18 серпня 2015 року в провадження Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000077 відповідно до якого, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову - рибальських сіток, 29.07.2015, близько о 21.00 годині, прибув на берег річки Дніпро Дніпровського водосховища (водойми загального користування) поблизу будинку 75-Б по вул. Мостовій в Ленінському районі м. Дніпропетровська, де, реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову - двух рибальських сіток, 29.07.2015, близько о 21.30 годині, в порушення вимог чинного законодавства України, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, сів у гумовий човен «BARK» зеленого кольору, який на праві приватної власності належить йому, та вийшов на воду річки Дніпро Дніпровського водосховища у вищезазначеному місці та незаконно встановив у воді заздалегідь заготовлене та принесене з собою заборонене знаряддя лову, а саме: дві жилкові рибальські сітки, розміром відповідно кожна: вічко 35x35 мм, висотою 1 м, довжиною 60 м, вічко 30x30 мм, висотою 1 м, довжиною 60 м. Після чого ОСОБА_4 повернувся до берега та спрямував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

30.07.2015, близько о 05.40 год., продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, ОСОБА_4 знову сів у належний йому гумовий човен «BARK» зеленого кольору та вийшов на воду річки Дніпро Дніпровського водосховища (водойми загального користування) у вищезазначеному місці. Відійшовши від берегу на відстань приблизно 100 м, ОСОБА_4 зняв раніше встановлені ним дві жилкові рибальські сітки, розміром відповідно кожна: вічко 35x35 мм, висотою 1 м, довжиною 60 м, вічко 30x30 мм, висотою 1 м, довжиною 60 м, - заборонене знаряддя лову, в яких вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: судак, в кількості 1 одиниці, вартістю 510 грн. за одну одиницю, на загальну суму 510 гривень; плоскирка, в кількості 2 одиниць, вартістю 34 грн. за одну одиницю, на загальну суму 68 гривень; окунь, в кількості 35 одиниць, вартістю 17 грн. за одну одиницю, на загальну суму 595 гривень; плітка, в кількості 19 одиниць, вартістю 85 грн. за одну одиницю, на загальну суму 1615 гривень; сазан, в кількості 1 одиниць, вартістю 306 грн. за одну одиницю, на загальну суму 306 гривень; краснопірка, в кількості 3 одиниць, вартістю 68 грн. за одну одиницю, на загальну суму 204 гривень; карась, в кількості 1 одиниці, вартістю 17 грн. за одну одиницю, на загальну суму 17 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом: вилученні з природного середовища - річки Дніпро Дніпровського водосховища (водойми загального користування) в Ленінському районі м. Дніпропетровська риби, тобто водних живих біоресурсів, ОСОБА_4 порушено вимоги чинного законодавства України, а саме: ст.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року №19, в яких зазначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм».

Таким чином, згідно додатка №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 державі в особі Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області ОСОБА_4 заподіяв істотну шкоду, розмір якої складає 3315 грн., тобто 195 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 249 ч. 1 КК України.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, заслухавши думки учасників судового розгляду, які не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, вважає що зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, з наступних підстав.

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, під час досудового слідства порушені вимоги п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, які зобов`язують слідчого, прокурора звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.Натомість, жодних експертиз у кримінальному провадженню не проводилося.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив, що проведення експертизи для з`ясування обставин, визначених у п. 6 ч. ст. 242 КПК України у цьому кримінальному провадженні є необов`язковим, оскільки розмір заподіяних збитків визначений на підставі Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, які затверджені додатком № 1 до Постанови КМУ від 21.11.2011 року № 1209, та з урахуванням роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини на та інші види правопорушень проти довкілля».
Однак, з такими доводами прокурора суд не може погодитися, оскільки, норми ч. 2 ст. 242 КПК України мають імперативний характер і зобов`язують прокурора звернутися до експерта для проведення експертизи, якщо предметом доказу у кримінально упровадженні є обставини, передбачені п. 2 ст. 242 КПК України, в тому числі й відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Крім того, у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини на та інші види правопорушень проти довкілля», в тому числі й у п. 16 зазначеної Постанови, на яку слідчий та прокурор посилаються у обвинувальному акті в якості обґрунтування процесуально-правових методів обчислення заподіяних збитків, не міститься жодних роз`яснень щодо застосування Такс, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 року № 1209 не міститься.
Також, слідчим та прокурором не взято до уваги роз`яснення, які містяться у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 рок № 17, відповідно до яких, вирішуючи питання про те, чи є шкода істотною в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 249 КК), має бути враховані не тільки кількісні та вартісні критерії, а й інші обставини, що мають значення для вирішення цього питання, а також абз. 3 п. 12 цієї Постанови, в якій роз`яснено, що на те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено тощо.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, зазначені вимоги закону слідчим та прокурором не виконані, оскільки, визначивши кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, у обвинувальному акті не викладені обставини, які свідчать про наявність заподіяної істотної шкоди довкіллю діями обвинуваченого.
У порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті розмір шкоди зазначений як такий, що визначений на підставі Такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 84, ч. 3 ст. 91, ч. 2 ст. 93 та п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, відповідно до яких, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При цьому, процесуальними джерелами доказів є для цього є висновок експерта, до якого слідчий та прокурор, як сторона обвинувачення, зобов`язані звернутися для встановлення розміру заподіяних матеріальних збитків та шкоди довкіллю.
З вищевикладених обставин, у порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей щодо розміру витрат на залучення експертів для проведення експертизи, яке є обов`язковою для досудового слідства у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, органом досудового слідства не у повній мірі надана правова оцінка дій обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки при визначенні кваліфікації його дій, належним чином не встановлений розмір заподіяних збитків та заподіяної шкоди довкіллю, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального кодексу, а саме ст. 291 КПК України, що унеможливлює його розгляд у судовому засіданні, оскільки відповідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а таким чином, суд позбавлений можливості повно та всебічно розглянути обвинувальний акт у кримінальному провадженні у зв`язку з чим, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 242, 291 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000077 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України - повернути прокурору прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя: ОСОБА_1