Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів 3. С.

при секретарі - Михавко 1.1,

з участю прокурора - Рибачука В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 в першій декаді березня 2012 року о 09.00 год., маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, шляхом взлому металевої планки на дверях, на якій кріпився навісний замок, проник в пиміщення будинку № 21 по вул. Шевченка в с. Майдан Дрогобицького району Львівської області, який належить ОСОБА_2 [Проникнувши у вказаний будинок, з шафи в одній з кімнат таємно викрав гроші в сумі 150 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 21.06.2012 року ОСОБА_1 о 08.00 год., перебуваючи в ;тані алкогольного спяніння, маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, шляхом шому металевої планки на дверях, на якій кріпився навісний замок, повторно проник в іриміщення будинку № 21 по вул. Шевченка в с. Майдан Дрогобицького району Львівської )бласті, який належить ОСОБА_2 та викрав з однієї з шаф гроші в сумі 180 грн. Своїми вмисними діями підсудний ОСОБА_1 заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріальну пкоду на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованих іому злочинів визнав повністю і суду пояснив, що дійсно напочатку березня 2012 року рийшов до ОСОБА_2 в гості. Зрозумівши, що вдома нікого немає, вирішив проникнути середину і щось викрасти. Відірвав металеву планку на дверях, на якій висів навісний амок. Зайшов всередину і викрав гроші, які знайшов в одній з шаф.

21.06.2012 року прийшов до ОСОБА_3 , щоб позичити у нього 30 грн. Однак ОСОБА_3 . Б. позичив йому тільки 15 грн., які він витратив на спиртне. Знаючи, що потерпілий поїхав а роботу, будучи в стіні алкогольного спяніння, вернувся до будинку ОСОБА_2, проник середину, знову вибивши планку вже з новим навісним завком, та викрав з щафи гроші в умі 180 грн. В магазині на викрадені гроші купив собі горілку і пішов назад в будинок отерпшого. В стані сильного алкогольного спяніння заснув в тій кімнаті, з якої викрав юші, де його і застав потерпілий, повернувщись з роботи.

У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати та обіцяє більше не шняти подібного.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у шнених злочинах, фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового )згляду , вони не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно їх фактичних обставин справи, суд,

впевнившись у правильному розумінні підсудним змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності відповідно до ч. З ст. 299 КПК України, визнав доцільним обмежити дослідження доказів по справі допитом підсудного.

Заслухавши пояснення підсудного, дослідивши письмові докази справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. З ст. 185 КК України, оскільки він умисно таємно викрав чуже майно, з проникненням у житло.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю у вчиненому , активно сприяв розкриттю злочину, щиросердечно розкаюється, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків, думку потерпілого, який претензій до підсудного не має.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без його ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. З ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки підсудного ОСОБА_1 в період дії іспитового строку, на нього слід покласти обовязки, передбачені п. 2, п. З, п. 4 ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 185 КК України та обрати йому покарання - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 2, п. З, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти даний орган про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу - залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя