Апеляційний суд Рівненської області
Справа №11-285/2010 Головуючий у 1 інстанції - Коробов С.О.
Категорія: ч. 2 ст.15,ч.1 ст.115 Доповідач - Збитковська Т.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2010 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого - судді Матюхи Ю.В.

Суддів - Збитковської Т.І, ОСОБА_1

За участю прокурора - Зуйкова О.І.

Захисника-адвоката ОСОБА_2

Потерпілого - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у попередньому розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Рівненського районного суду від 19 березня 2010 року.

Цією постановою кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України в порядку ст.249-1 КПК України повернута прокурору Рівненської області у зв"язку із суттєвим порушенням досудовим слідством вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Підставами повернення кримінальної справи прокурору Рівненської області стали неконкретність пред'явленого ОСОБА_4 обвинувачення, зокрема, відсутність мотиву вчинення ним умисного замаху на вбивство потерпілого, відсутність наведення слідством належних доказів скоєння злочину і посилань на документи, що підтверджують судові витрати органу дізнання у довідках про судові витрати, та недотримання прокурором норм ст.228 КПК України щодо перевірки обвинувального висновку вимогам ст.223-224 цього Кодексу.

У поданні прокурор, який брав участь у попередньому розгляді справи судом першої інстанції, покликаючись на незаконність постанови, доводить, що суттєвих порушень вимог ст.228-232 КПК України, які б могли бути підставою для повернення справи прокурору з попереднього розгляду при її перевірці з обвинувальним висновком та при направленні справи до суду, прокурором не допущено, а тому просить постанову суду скасувати з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд із стадії попереднього розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданого подання, потерпілого, який вважає постанову незаконною і просить її скасувати, заперечення захисника-адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 щодо задоволення подання прокурора, перевіривши матеріали справи й обговоривши викладене в поданні, колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.249-1 КПК України, якщо прокурором були суттєво порушені вимоги статей 228-232 цього Кодексу, суд своєю постановою вправі повернути справу прокурору для усунення виявлених порушень.

За роз'ясненнями, що містяться у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 30 травня 2008 року/ з послідуючими змінами/ „ Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ в судах першої інстанції"' , суттєвими порушеннями при складанні обвинувального висновку, правильність якого повинен перевірити прокурор, слід вважати такі порушення вимог ст.ст.223,224 КПК України, які виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і прийняття судом законного рішення у справі з врахуванням такого обвинувального висновку. Зокрема, такі порушення мають місце у випадках, коли в обвинувальному висновку містяться положення, що суперечать одне одному; обвинувачення є неконкретним, або не збігається з обвинуваченням, викладеним у постанові про притягнення особи, як обвинуваченого; коли обвинувальний висновок містить недопустиму натуралізацію опису злочину, зокрема, статевого; коли обвинувальному висновку відсутні дані про обвинувачених, потерпілих; не зазначені докази, що зібрані в справі, та доводи, висунуті обвинуваченим на свій захист, з результатами їх перевірки; не долучені передбачені законом додатки, тощо.

Як видно із змісту оскаржуваної постанови, підставою повернення даної справи прокурору в порядку ст.249-1 КПК України стала неконкретність, на думку суду, пред'явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ч.2 ст.15,ч.1 ст.115 КК Україна, зокрема, не зазначення в обвинувальному висновку мотиву вчинення злочину обвинуваченим.

Із справи вбачається, що і в постанові про притягнення ОСОБА_4В, як обвинуваченого, і в обвинувальному висновку вказано, що між обвинуваченим і потерпілим, які перебували в стані алкогольного сп"яніння, на грунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4В, діючи умисно, з метою позбавити життя ОСОБА_3О, ножем наніс останньому удар в грудну клітку зліва.

Як зазначив ОСОБА_4В, / т.2 а.с.216 обвинувального висновку/ він був ображений на потерпілого, який почав грубо його обзивати нецензурною лайкою.

Враховуючи розяснення вищезгаданої постанови Пленуму, згідно якої не вважається неконкретним обвинувачення, коли під час досудового слідства встановлені приблизний час чи період часу вчинення злочину, його орієнтовне місце, за умови, що ці дані зазначені, як у постанові про пред'явлення обвинувачення, так і в обвинувальному висновку, колегія суддів не вбачає підстав для визнання викладеної у постанові суду неконкретності предявленого ОСОБА_4 обвинувачення суттєвим порушенням вимог закону, яке позбавляє суд можливості призначити справу до судового розгляду та провести у справі судове слідство.

Крім того, за вимогами ст.277 КПК України під час судового розгляду справи прокурор вправі змінити чи уточнити предявлене обвинувачення, що може стосуватися як субєктивних / умисел чи необережність, мотив. ціль / та об'єктивних / суть діяння, його кваліфікуючі ознаки та наслідки / властивостей, а також кримінально-правової кваліфікації того злочину, у вчиненні якого обвинувачується підсудний.

Твердження у постанові про те, що в обвинувальному висновку взагалі не наведено доказів на підтвердження передбачених ст.64 КПК України обставин, що підлягають доказуванню, не можна визнати цілком обгрунтованими, оскільки в обвинувальному висновку наведено показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, висновки експертиз у справі, дані відтворення обстановки і обставин події та очних ставок, а у відповідності до ст.315-1 КПК України з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних в ході досудового слідства, суддя вправі мотивованою постановою, а суд - ухвалою, доручити органу, який проводив розслідування, провести певні слідчі дії для з'ясування і уточнення тих чи інших обставин у справі.

Не наведення слідчим у довідці про судові витрати посилань на документи, що підтверджують такі витрати органом дізнання чи досудовим слідством, на думку колегії, не можна вважати істотним порушенням вимог КПК України, оскільки, згідно положень ст. 16-1 КПК України суд вправі запропонувати стороні обвинувачення надати документа щодо фактичних судових витрат, і в залежності від отриманих даних, прийняти відповідне процесуальне рішення.

Що ж до відомостей про потерпілого у справі, то його прізвище, імя, по-батькові і адреса місця проживання зазначені в списку осіб, що підлягають виклику в судове засідання, і вказаний недолік може бути усунутий під час судового розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом не наведено переконливих мотивів необхідності повернення справи прокурору для усунення порушень вимог КПК України, без яких справа не може бути призначена до судового розгляду, а тому постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд із стадії попереднього.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Подання прокурора, який брав участь у попередньому розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду від 19 березня 2010 року стосовно ОСОБА_4 скасувати, а кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України направити в Рівненський районний суд на новий судовий розгляд із стадії попереднього.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ

Копія вірна: Суддя Т.І.Збитковська