1-кп/357/1022/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.01.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу,внесену в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000095 від 04.11.2014р.відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, гр. України, освіта середня, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимому 11.06.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт,в скоєнні злочину,передбаченого ст..389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11.06.2014 р. ОСОБА_5 засуджений Білоцерківським міськрайонним судом за ст..185 ч.1 КК України до 160 годин громадських робіт, вирок набрав законної сили 11.07.2014 року. 17.07.2014 року ОСОБА_5 був поставлений на облік Білоцерківського МРВ КВІ. 25.07.2014 ОСОБА_6 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено про відповідальність у разі відхилення останнього, від відбування покарання. Будучу обізнаним в призначеному йому покаранні 11.06.2014 Білоцерківським міськрайонним судом, а саме до 160 годин громадських робіт та усвідомлюючи, про відповідальність у разі ухилення від відбування даного покарання, ОСОБА_5 для відбування громадських робіт не з`явився, тим самим умисно ухилився від відбування громадських робіт.

Досудовим слідством дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він скоїв ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.
В судовому засіданні між обвинуваченим та прокурором укладено угоду про визнання винуватості від 6.01.2015 року

В указаній угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 389 ч.2 КК України, яка ніким не оспорюється; зазначено про повне та беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, узгоджено призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст.389 КК України у виді обмеження волі на 1 рік і на підставі ст..71,72 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 11.06.2014 р.,остаточно призначити покарання у виді 1 року 20 днів обмеження волі ,сторонам належним чином роз`яснено їх права та обов"язки,, роз"яснено наслідки затвердження цієї угоди судом та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили чинність зазначеної угоди про визнання винуватості та добровільність її укладення, ствердили, що вказана угода не є наслідком застосування до них насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просили суд затвердити вказану угоду.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами даної угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, дату укладення угоди, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, узгоджену сторонами міру покарання та згоду сторін на призначення цього покарання, а також містить детальне роз`яснення передбачених ст. 473 КПК наслідків затвердження цієї угоди судом і наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди.

Угоду підписано обвинуваченим та прокурором .

Суд вважає, що укладена обвинуваченим та прокурором угода про визнання винуватості відповідає вимогам чинного КПК; дії ОСОБА_4 , за ч. 389 ч.2 КК України кваліфіковані правильно; умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

З огляду на викладене зазначена угода підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 473,474-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості від 6.01.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 04.11.2014р - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.71,72 КК України по сукупності вироків,шляхом приєднання покарання по вироку Білоцерківського міськрайсуду від 11.06.2014 р. і остаточно призначити йому покарання 1 рік 20 днів обмеження волі.

Запобіжний захід не обирати до вступу вироку в законну силу

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 ч.4 КПК України, до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1