МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/2120/15-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши 08 лютого 2016 року у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за підозрою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут, Арцизького району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді водія взводу матеріального забезпечення гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону у військовому званні солдат,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 .

Встановлені судом обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні вироку.

19.07.2013 року ОСОБА_3 Центрально-Миколаївський ОРВК Миколаївської області призвано для проходження військової служби за контрактом, яку проходить на посаді водія взводу матеріального забезпечення гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Відповідно до Директиви Начальника Генерального штабу ЗС України, військову частину НОМЕР_2 з 12.04.2014 року переведено на умовне найменування воєнного стану - польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №87 від 26.03.2015 року особовий склад гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону убув для проведення бойового злагодження на територію НОМЕР_3 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ).

20.04.2015 року о 18 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, самовільно залишив місце служби - табірний збір військової частини - польова пошта НОМЕР_1 на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) та перебував у АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд.

27.07.2015 року о 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 самостійно з`явився на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, солдат ОСОБА_3

20.04.2015 року о 18 год. 00 хв., діючи умисно, будучи військовослужбовцем

військової служби за контрактом, в умовах особливого періоду, з метою

тимчасового ухилення від виконання обов`язків з військової служби,

самовільно залишив місце служби - табірний збір військової частини -

польова пошта НОМЕР_1 на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону

« ІНФОРМАЦІЯ_2 » (

АДРЕСА_2 ) та незаконно без поважних причин перебував поза розташуванням військової частини до 10 год. 00 хв. 27.07.2015 року, тобто тривалістю понад один місяць.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і показав суду, що дійсно 20.04.2015 року самовільно залишив розташування військової частини, поїхав додому, а потім 27.07.2015 року добровільно повернувся до військової частини. У вчиненому щиросердно розкаюється.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 крім визнання ним своєї вини також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з копії контракту вбачається, що 19.07.2013 року ОСОБА_3 призвано для проходження військової служби за контрактом строком на три роки.(а.с. 27-28).

Відповідно до витягу з наказу №87 від 26.03.2015 року ОСОБА_3 вважається таким, що вибув у відрядження до військової частини № НОМЕР_4 для злагодження підрозділів артилерії з 26 березня 2015 року (а.с.25).

З пояснювальної записку від 27.07.2015 року вбачається, що 20.04.2015 року під час вечірньої перевірки виявлено відсутність на службі військовослужбовця ОСОБА_3 ( а.с.33).

Відповідно до наказу № 1608 від 27.07.2015 року командира військової частини № НОМЕР_2 за порушення вимог ст.ст. 11,12,16,128 та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що відобразилося у відсутності на службі без поважних причин солдата ОСОБА_3 з 20.04.2015 року по 27.07.2015 року Бєляєву оголошено сувору догану ( а.с.34-35).

Отже, оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, які повністю узгоджуються між собою, суд находить вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України ( в редакції від 12.05.2015 року) тобто - самовільне залишення місця служби, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначення покарання та інші процесуальні дії.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, а також його особу.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він за місцем служби характеризується негативно, не судимий, вину визнав повністю.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого повне визнання ним своєї вини, щире каяття, а також те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не вбачається.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався.

Враховуючи обставини справи та дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів стосовно нього має бути обране покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства .
Керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд, -

П р и с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому три роки позбавлення волі.

ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, обчислюючи строк відбування покарання з 08 лютого 2016 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

08.02.2016