Справа № 1-407/10
Провадження № 1-407/10
ВИРОК

іменем України

"30" вересня 2011 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бучківської В. Л.

при секретарі Андріяшиній О.В.

з участю прокурора Марушія А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Миколаївської

області, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3,

одруженої, не працює, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4,

раніше не судимої,

за ч.1 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, працюючи на посаді завідувача бібліотекою Стрийської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №7, будучи згідно з п. 5.2 Інструкції про посадові обовязки завідувача бібліотекою СЗШ №7 матеріально відповідальною у разі нестачі, втрати чи псування книг, прийнятих на збереження на підставі типового договору про повну матеріальну відповідальність від 23.01.2003 р., неналежно виконуючи посадові обовязки, впродовж 2007-2010 років здійснювала видачу книг без відповідних записів, які в подальшому не були повернуті, внаслідок чого розтратила ввірені їй на зберігання книги в кількості 439 штук на суму 3916 грн. 84 коп., що підтверджується актом інвентаризації (переобліку) фонду бібліотеки від 29.07.2010 р.

В судовому засіданні підсудна вину у вчиненні злочину визнала повністю і пояснила, що на посаді завідувача бібліотекою ЗОШ №7 м. Стрия вона працювала з 01.02.2002 р. 23.01.2003 р. з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. В її посадові обовязки входило: прийом літератури у бібліотеку, прийом та видача літератури учням школи та вчителям. В період з 15.06.2010 р. по 29.07.2010 р. на підставі наказу директора школи ОСОБА_2 в бібліотечному фонді школи було проведено інвентаризацію товаро-матеріальних цінностей та виявлено недостачу 439 книжок на загальну суму 3916,84 грн. Вину за вчинення недостачі вона визнала, і 3 серпня 2010 року повністю відшкодувала заподіяні нею збитки. Дану недостачу пояснює тим, що вона не зобовязувала учнів повертати книги, які вона їм видавала, попередньо не ставила відповідні відмітки у відповідних картках обліку при видачі книг. У вчиненому розкаюється, активно сприяла розкриттю злочину, шкоду відшкодувала, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. Підсудна ОСОБА_1 не заперечила проти визнання недоцільності дослідження доказів по вчиненому злочину.

ОСОБА_1 розяснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Cуд обмежив дослідження доказів допитом підсудної та дослідженням тих матеріалів кримінальної справи, що характеризують її особу.

Суд вважає доведеним факт розтрати чужого майна, яке було ввірене особі, тобто скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Обираючи підсудній вид і розмір покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винної, яка посередньо характеризується за місцем праці, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, щире каяття у вчиненому й усунення заподіяної шкоди як помякшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин і вважає за необхідне обрати їй покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.191 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

п р и с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, й призначити їй покарання штраф у розмірі 510 /пятсот десять/ грн.

Запобіжний захід підсудній до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_3