Справа № 591/1476/13-к
Провадження № 1-кс/591/192/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2013 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми Міліціанов Р.В., за участю секретаря Бузової Т.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Прокурора Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

21 лютого 2013 року до Зарічного районного суду м. Суми звернувся ОСОБА_1 з вказаною скаргою, яку мотивує тим, що 21.12.2012 року він направив до Генеральної прокуратури України повідомлення про вчинення злочинів слідчим прокуратури Сумської області ОСОБА_2 та працівником УСБУ в Сумській області Вірченко, які виразилися в незаконному триманні його у продовж доби під вартою без дозволу суду та оформлення затримання, а також працівниками УСБУ в Сумській області, які з порушення встановленого законом порядку застосували спеціальні технічні засоби отримання інформації. За повідомленням Генеральної прокуратури України його заяви були спрямовані для розгляду прокурору Сумської області, які в подальшому, в порушення вимог ст. 214 КПК України та без внесення відомостей в них зазначених до ЄРДР, були спрямовані прокуратурою Сумської області до Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів у військовій сфері.

Згідно з ч.8 ст.135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов'язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Враховуючи, що скарга повинна бути розглянута протягом 72 годин з моменту надходження до суду, то встановлені цим Кодексом строки здійснення процесуальних дій не дозволяють здійснити виклик учасників у зазначений триденний строк, тому судове засідання призначено з попереднім повідомленням учасників кримінального провадження якнайшвидше (за одну добу), тобто з наданням достатнього часу для підготовки та прибуття за викликом. В судове засідання сторони не зявилися, з урахуванням ч.8 ст.135 КПК України повідомлені належним чином.

Скаржник подав заяву, в якій просить розглядати скаргу без його участі, провадження просив закрити. Прокурор просив здійснити розгляд справи без його участі.

Тому суд вважає за можливе здійснити розгляд клопотання за відсутності належним чином повідомленого скаржника та прокурора.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов'язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Тому, суд вирішив провести судове засідання без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши надані документи, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що 17.01.2013 року Прокуратурою Сумської області перенаправлено до Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері заяву ОСОБА_1 від 21.12.2012р. про вчинення працівниками злочинів передбаченого ст.146, 364 КПК України.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 31.01.2013р. у справі №591/641/13-к встановлено, що на підставі Наказу Генеральної прокуратури України № 12гн Про особливості діяльності прокуратур з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері заяву ОСОБА_1 правомірно спрямовано до Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів у військовій сфері, оскільки заявником порушувалося питання про притягнення до кримінальної відповідальності військовослужбовців.

Дану заяву отримано та зареєстровано Сумською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері.

Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу та вироком Сумського районного суду від 06 вересня 2012 року його було засуджено за двома епізодами отримання хабара.

11 грудня 2012 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області справа за епізодом отримання хабара у ОСОБА_3 направлено в прокуратуру Сумської області для проведення додаткового розслідування.

06.02.2013 року Сумською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері повернуто заяву скаржника до Прокуратури Сумської області як помилково направлену.

Відповідно до п.14 Наказу Генеральної Прокуратури України №12гн від 12.07.2012р. «Про особливості діяльності прокуратур з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері», Сумська прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері не уповноважена здійснювати розгляд скарг даної категорії, на вчинення таких дій уповноважено територіальних прокурорів.

Тому, Прокурор Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері не уповноважений на внесення відомостпей по скарзі ОСОБА_1 до ЄРДР.

З листа Прокуратури Сумської області від 26.02.2013 року встановлено, що заяви засудженого ОСОБА_1 від 21.12.2012 року включено до ЄРДР 08.02.2013 року та розпочато досудове розслідування, отже вимоги викладені у скарзі фактично задоволено.

Отже, скарга не підлягає задоволенню.

Також, ОСОБА_1 у своїй заяві просив провадження по справі закрити.

В силу ч.2 ст.305 КПК України, слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

З аналізу даної норми суд доходить висновку, що припинення бездіяльності може здійснити лише уповноважена на вчинення таких дій особа, тобто провадження за скаргою ОСОБА_1 можна було б закрити у випадку оскарження бездіяльності Прокуратури Сумської області.

Отже, враховуючи, що предметом оскарження є бездіяльність Прокурора Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, яким бездіяльність не вчинялась, то клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження за скаргою не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження за скаргою відмовити.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Прокурора Сумської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладених у заяві від 21.12.2012 року про вчинення слідчим слідчим прокуратури Сумської області ОСОБА_2 та працівником УСБУ в Сумській області Вірченко злочинів, передбачених ст.ст.146, 364 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Р.В. Міліціанов