Провадження № 1-кс/592/2815/13

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., при секретарі Лесняк В.О., за участі слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, розглянув клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003872 від 28.05.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 307 КК України.

Перевірив наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07 2013 року у невстановлений в ході досудового слідства час у ОСОБА_2 виник злочинний намір направлений на незаконний збут психотропних речовин.

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут психотропних речовин, 01.07.2013 року близько 13.00 годин ОСОБА_2 зустрівся в районі буд № 3 по вул. Леваневського в м. Суми з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій запропонував придбати у нього психотропну речовину, на що остання дала свою згоду.

Після чого ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 800 грн., а ОСОБА_2 в свою чергу діючи самостійно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, тобто умисно, передав ОСОБА_3 два згортки з подрібненою речовиною, що згідно висновку експерта № 569 від 11.07.2013 року є амфетаміном, який віднесений до психотропних речовин, загальною вагою 0,112 г., тобто оплатно, незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину.

Не зупинившись на вчиненому, 11.07 2013 року у невстановлений в ході досудового слідства час у ОСОБА_2 виник злочинний намір направлений на незаконний збут психотропних речовин.

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут психотропних речовин, 11.07.2013 року близько 17.00 годин ОСОБА_2 зустрівся в районі буд № 52 по вул. Горького в м. Суми з ОСОБА_3, якій запропонував придбати у нього психотропну речовину, на що остання дала свою згоду.

Після чого ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 800 грн., а ОСОБА_2 в свою чергу діючи самостійно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, тобто умисно, передав ОСОБА_3 два згортки з подрібненою речовиною, що згідно висновку експерта № 611 від 22.07.2013 року є амфетаміном, який віднесений до психотропних речовин, загальною вагою 0,173 г., тобто оплатно, незаконно, повторно, збув особливо небезпечну психотропну речовину.

Допитаний в ході досудового слідства в якості підозрюваного ОСОБА_2 заявив, що у нього у власності знаходиться мобільний телефон марки Нокіа 1280, imei 91933.

В звязку з тим, що санкція статті ч.2 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна, а також у звязку з тим, що ОСОБА_2 використовував вказаний телефон для здійснення злочинної діяльності виникла потреба в накладенні арешту на майно підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_2 не зявився, до суду надійшло письмовен клопотання про розгляд клопотання без його участі та не заперечує проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність забезпечення можливої конфіскації майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Нокіа 1280, imei 91933.

Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, старшому прокурору прокуратури м. Суми ОСОБА_4, для відома ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: О.В. Литовченко