Справа № 477/1769/15-к
Провадження № 1-кп/477/163/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000604 по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївське Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, жителя АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем ПСП Арофірма Роднічок, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 336 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 Про часткову мобілізацію, умисно ухилився від призову за мобілізацією.

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаних запасу Жовтневого РВК від 06 липня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 визнаний придатним за станом здоров`я до проходження військової служби.

09 липня 2015 року військовозобов`язаному - обвинуваченому ОСОБА_4 були доведені вимоги Кримінального кодексу України щодо ухилення від мобілізації та здійснено спробу вручити йому повістку про виклик до Жовтневого РВК на 14 липня 2015 року на 09-00 годину для подальшого відправлення його для проходження військової служби. При цьому, його було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний у повістці строк. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою ухилення від мобілізації, від отримання повістки відмовився, та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибуття у військовий комісаріат, без поважних причин, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, умисно 14 липня 2015 року на 09-00 годину до Жовтневого РВК не прибув, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 діяння передбачена ст. 336 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав себе винним. Суду пояснив, що він є військовозобов`язаним, перешкод за станом здоров`я чи будь-яких інших перешкод для проходження ним військової служби, у тому числі за мобілізацією, немає. Йому було відомо, про необхідність з`явитись до військкомату для подальшого відправлення для проходження військової служби, він був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією. Однак, вважає, що оскільки у країні не введений військовий стан, підстав для його призову не має. У разі введення військового стану, він виконає свій обов`язок і буде захищати батьківщину. Щиро розкаюється у вчиненому.

Вважає недоцільним дослідження доказів що підтверджують його вину оскільки він їх не оспорює.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно ухилився від призову за мобілізацією та його дії органами досудового розслідування за статтею 336 КК України кваліфіковані вірно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини. В обвинувальному акті, як обставина, що пом`якшує покарання, зазначене щире каяття. Однак, суд не вважає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, оскільки щире каяття передбачає, що у разі настання аналогічного випадку, особа вчинила б по-іншому. Проте, з показань обвинуваченого та його останнього слова вбачається, що він вчинив би так само ухилився від призову за мобілізацією.

Обставини, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особливу суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться і вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком, який передбачений санкцією статті 336 КК України.
Також суд, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, наявності на утриманні малолітньої дитини, вчинення ним злочину вперше, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізолювання від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 336 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1