Справа № 567/57/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі : прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, пенсіонерки,

у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

встановив:
Згідно з обвинувальним актом від 22.01.2016 року встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи у дружній стосунках з ОСОБА_5 мала постійний доступ до його особистих документів та, користуючись довірою, протягом тривалого часу допомагала останньому здійснювати операції по зняттю готівки з його банківських рахунків. Так, в період часу з 5 по 24 лютого 2015 року ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через банкомати відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», за допомогою електронної картки доступу № НОМЕР_1 до банківського рахунку, відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк», знаючи таємний «пін-код» доступу до банківського рахунку, зняла з кредитного рахунку ОСОБА_5 , без відома останнього, грошові кошти у сумі 6500 грн., що належали потерпілому, чим останньому було заподіяно майнової шкоди на вказану суму.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

22.01. 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 , якому на підставі ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні № 0000443 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого нею кримінального правопорушення збитки будуть відшкодовані в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки будуть відшкодовані в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 1 рік 2 місяці позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з іспитьовим строком 1 рік. Крім того, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.2,3 ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпілий в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з підозрюваною ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_4 визнає себе винуватою, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому її дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

засудив:
Затвердити угоду від 22 січня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 січня 2016 року покарання у виді 1 (одного) року 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, не виїжджати за межі україни на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1