АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1748/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

з участю заявника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про арешт майна ТОВ "Восторг" - відмовлено.

Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції : 08 грудня 2015 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про арешт майна 'ГОВ "Восторг на суму 2 400 000 грн, в тому числі грошових коштів на банківських рахунках та будівлі супермаркету, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Клочківська, 173.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0005223 по факту нанесення йому тілесних пошкоджень з використанням засобів телекомунікацій. Вважає, що будівля супермаркету "Восторг" використовується для реалізації задач оперативно - розшукової діяльності, що підтверджує факт вчинення проти нього протиправних дій з використанням мереж телекомунікацій цього підприємства. Він являється потерпілим по даному кримінальному провадженню. Протиправними діями заподіяна майнова та моральна шкода. В рамках даного кримінального провадження ним заявлений цивільний позов до ТОВ "Восторг" на суму 2 400 000 грн.

Заявник та представник прокуратури в судове засідання не з"явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Вивчивши обґрунтування клопотання вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню.

13.05.2015 року ОСОБА_6 звертався до суду з аналогічним клопотанням. Ухвалою слідчого судді від і 5.05,2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про арешт майна ТОВ "Восторг" відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року апеляційну скаргу залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді від 15 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про арешт майна ТОВ "Восторг" залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст.. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавленім підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися, з метою забезпечення цивільного позову, цивільний позивач.

Заявник ОСОБА_6 не надав доказів того, що він залучений до кримінального провадження як потерпілий, доказів прийняття його цивільного позову , що він являється цивільним позивачем. В клопотання не зазначено доказів факту завдання йому шкоди, шкоди його здоров`ю саме ТОВ "Восторг", на майно якого просить накласти арешт. Відтак, у заявника не виникло права на звернення з клопотанням про арешт майна.

При вирішенні клопотання про арешт майна підстав для розгляду клопотань про виклик свідків та спеціалістів , витребування інформації у операторів мобільного зв`язку, витребування інформації з Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції не вбачається.

На дійсну ухвалу ОСОБА_6 подав апеляцію в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свою апеляцію ОСОБА_6 обгрунтовує тим, що судом допущено неповноту судового розгляду та неправильне застосування норм КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, ОСОБА_6 , що просив задовольнити апеляцію та розглянувши доводи апелляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого,юридичної особи , щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2)докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Між тим, вказані вимоги КПК України ОСОБА_6 при поданні клопотання не виконані.

ОСОБА_6 в клопотанні мотивував необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України цивільний позов заявляється, якщо кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову шкоду.

Як вказано в ч.4 ст.171 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співрозмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином спростовуються доводи апеляції про те, що у клопотанні було зазначено доводи про те, що були надані докази факту завдання шкоди завданої кримінальним правопорушенням і розміру цієї шкоди саме в суммі 2400000 гривень.

Сума завданої шкоди фігурує лише в клопотанні ОСОБА_6 і в матеріалах наданих слідчому судді не зазначено на підставі яких доказів встановлено розмір шкоди в 2400000 гривень.

Між тим, до винесення ухвали слідчим суддею ОСОБА_6 не надав жодного доказу що він є цивільний поивач по справі.

Копія цивільного позову була ним надана лише при розгляді апеляціїї.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого юридичної особи , щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно.

Однак в матеріалах наданих слідчому судді взагалі відсутні матеріали про процессуальний статус ТОВ "Восторг" як це не вказано і в клопотанні.

При таких обставинах, законні підстави для накладення арешту на арешт майна ТОВ "Восторг на суму 2 400 000 грн, в тому числі грошових коштів на банківських рахунках та будівлі супермаркету, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Клочківська, 173. відсутні.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України регламентовано види заходів забезпечення кримінального провадження до яких п.7 ч.2 даної статті відносить-арешт майна.

Ч.5 ст.132 КПК України чітко визначає що саме на сторони кримінального провадження під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладається обов`язок доказу обставин, на які вони посилаються.

Таким чином доводи апеляції ОСОБА_6 про те, що вимоги закону не передбачають що він повинен надавати документи до клопотання не базуються на вимогах КПК України.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідності такого арешту.

Посилання ОСОБА_6 на ч.4 ст.172 КПК України безпідставні оскільки це право слідчого судді, а не обов`язок.

Крім того, апелянту слід враховувати вимоги ст.ст.92,93 КПК України та те, що суд не збирає доказів по справі а лише оцінює їх, а тому покладення на слідчого суддю та апеляційний суд функцій досудового розслідування чинним КПК України не передбачено.

При вищенаведених обставинах, доводи апеляції ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, більш того, при поданні апеляції апелянтом в резолютивній частині викладено прохання щодо витребування інформації та запрошення спеціаліста, однак це не грунтується на вимогах ч.3 ст.407 КПК України, де чітко регламентовано які процессуальні рішення за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право винести.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року щодо відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про арешт майна ТОВ «Восторг» винесена обгрунтовано і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року щодо відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про арешт майна ТОВ «Восторг» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: