Справа № 473/4830/15-к
ВИРОК
іменем України
"14" січня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0002646 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, українця, учня Вознесенського професійного аграрного ліцею №18, не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

-у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, українця, учня 10 класу Вознесенської ЗОШ №5, раніше не судимого , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

-у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законні представники обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпіла ОСОБА_9

представник служби у справах дітей ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за попередньою змовою групи осіб вчинили крадіжку чужого майна при таких обставинах.

25 жовтня 2015 року близько 23 години 30 хвилин в м. Вознесенську Миколаївської області, неповнолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні зали очікування залізничного вокзалу, розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вулиця Леніна, помітили мобільний телефон марки «Samsug GT S7262, вартістю 800 гривень, в середині якого знаходилася сім карта мобільного оператору МТС вартістю 10 грн., який був підключений до зарядного пристрою та належав потерпілій ОСОБА_9 . В цей час у обвинувачених виник умисел на крадіжку чужого майна, і з цією метою вони вступили в попередню змову між собою. Маючи корисливий мотив, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 заволодіти даним телефоном, на що останній погодився. В подальшому ОСОБА_4 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу підійшов до мобільного телефону, від`єднав від зарядного пристрою та передав його ОСОБА_3 , який перебував в цей час в приміщенні зали очікування та спостерігав за вчиненням крадіжки. Викраденим мобільним телефоном обвинувачені розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок вчинення крадіжки неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_11 заподіяли матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 810 гривень.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 себе винними визнали повністю та підтвердили, що дійсно 25 жовтня 2015 року в вечірній час вони перебували в приміщенні зали очікування залізничного вокзалу міста Вознесенська, де помітили мобільний телефон, який був підключений до зарядного пристрою. Маючи корисливий мотив, у них виник умисел на крадіжку даного телефону. З цією ціллю, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, вони таємно, шляхом вільного доступу викрали телефон і в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Крім винних зізнань обвинувачених, їх вина у вчинені кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 25 жовтня 2015 року в вечірній час вона знаходилася на залізничному вокзалі ст. Вознесенськ зі своїми родичами, де чекали поїзду, щоб уїхати до міста Одеси. Знаходячись в приміщенні зали очікування, вона поставила телефон на зарядку, після цього заснула. Розбудив її працівник міліції. Прокинувшись, вона виявила крадіжку телефону.

Крім того, вина обвинувачених підтверджується письмовими доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 26.10.2015 року, відповідно до якого в приміщенні Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_3 добровільно видав мобільний телефон, який він разом з ОСОБА_4 таємно викрали в залі очікування залізничного вокзалу ст. Вознесенськ;

- даними протоколами для впізнання за фотознімками від 29.10.2015 року, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинувачених як осіб, які 25 жовтня 2015 року у вечірній час знаходилися в залі очікування залізничного вокзалу ст. Вознесенськ;

- даними протоколів для впізнання за фотознімками від 31.10.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав обвинувачених, які на території залізничного вокзалу ст. Вознесенськ вихвалялися, що викрали мобільний телефон;

- даними протоколу за фотознімками від 31.10.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , який на території залізничного вокзалу показував мобільний телефон «Самсунг».

Таким чином, вина обвинувачених доведена повністю, і їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вони за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадання чужого майна.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, стан їх здоров`я та рівень розвитку, їх ставлення до вчиненого ними діяння, умови життя та виховання неповнолітніх і обставини, які пом`якшують їх покарання.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щиро каються у вчиненому злочині, вчинили кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, матеріальні збитки відшкодовані повністю, що суд згідно ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують їх покарання.

За місцем мешкання і навчання обвинувачені характеризуються посередньо, ОСОБА_3 не судимий згідно ст.89 КК України, є сирота, в даний час притягається до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в службі у справах дітей та Вознесенському МВ УМВС не перебував.

При вказаних обставинах суд вважає, що є підстави для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ст.ст.75, 104 КК України.

Враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, а також те, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, вчинив середньої тяжкості кримінальне правопорушення, навчається в загальноосвітній школі, то є підстави для застосування до нього примусових заходів виховного характеру і звільненню його від відбування кримінального покарання.

Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без розгляду, оскільки обвинуваченими їй матеріальна шкода відшкодована.

Оскільки обвинувачені є неповнолітніми, то витрати на проведення товарознавчої експертизи віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, згідно ст.105 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374, ч.3 ст. 497 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку в один рік і шість місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов"язки.

Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов"язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та навчання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та відповідно до ст.105 КК України, звільнити його від відбування кримінального покарання і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька ОСОБА_8 , до закінчення ним навчання в загальноосвітній школі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченим не обиралося.

Речові докази по кримінальному провадженню - мобільний телефон марки «Samsug GT S7262, передати за належністю потерпілій

На вирок суду можуть бути подані апеляції протягом 30 днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя: ОСОБА_1