АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року в кримінальному провадженні під №0000489, внесеному 28.08.2015 року до ЄРДР, задоволено клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилась в сел. Зимовище Чорнобильського району Київської області, незаміжньої, працюючої на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Переяслав-Хмельницького ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудима,

якій оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Продовжено строк тримання підозрюваної ОСОБА_6 під домашнім арештом на два місяці, та заборонено залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22:00 години до 07:00 години наступної доби.

Продовжено строк покладених на підозрювану ОСОБА_6 обов`язків, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого (групи слідчих у кримінальному провадженні), прокурора, слідчого судді та суду;
- утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , іншими службовими особами Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області та колишнього Міністерства доходів і зборів України;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні;
- залишити на зберіганні слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон та у разі наявності, здати на зберігання інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначено до 15 лютого 2016 року включно.

В ухвалі слідчий суддя приймаючи рішення про продовження строку застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначив, що продовжують існувати ризики переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, спроби сховати, знищити або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконно впливати на свідків, а тому враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , наявність значного суспільного інтересу в результатах досудового розслідування даного кримінального провадження, даних про її особу слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження утримання ОСОБА_6 під домашнім арештом.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року про продовження строку під домашнім арештом ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 та ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, до 15.02.2016 року включно - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків зазначених слідчим суддею в рішенні суду.

Апелянт зазначає, що при винесенні вказаної ухвали слідчим суддею не дотримано всіх вимог кримінального процесуального кодексу України, не повністю досліджено обставини, які були встановлені під час кримінального провадження, а саме слідчим суддею залишено без уваги порушення прокурором вимог п. 1 ч. 3 статті 199 КПК України щодо того, що клопотання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом. Слідчим суддею, як вказує захисник, зазначені обставини взагалі не були проаналізовані.

Звертає увагу, що в порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя не звернув увагу на обставини, які повинні враховуватись при обранні запобіжного заходу, і про які повідомляла, сторона захисту, а саме дані про особу підозрюваної.

Також вказує, що в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 196 КПК України, слідчий суддя в ухвалі не зазначила обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, у провадженні ГСУ Національної поліції України знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000489 від 28 серпня 2015 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 статті 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

22.09.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України в кримінальному провадженні №0000489.

23.10.2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суд м. Києва до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 години до 07:00 години наступної доби та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 209 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000489 продовжено постановою першого заступника Генерального прокурора України від 11.11.2015 року до семи місяців, тобто до 28.02.2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Розглядаючи клопотання про застосування заходу забезпечення у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку статті 199 КПК України, слідчий суддя повинен перевірити наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою та у разі відсутності зазначених обставин, зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя зазначених вимог закону не дотримався.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи строк застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на доведеність прокурором підстав, передбачених ст. ст. 177, 194 КПК України, які є достатніми для застосування щодо підозрюваної вказаного запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя врахувавши тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , даних про її особу, наявність значного суспільного інтересу в результатах досудового розслідування даного кримінального провадження та на підставі їх сукупної оцінки дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, сховати, знищити або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, дійшов висновку про необхідність продовження застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»). Дані вимоги стосуються і застосування чи продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Однак, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 р. згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження строку тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані.

Також, під час розгляду клопотання слідчий суддя правильно визнав доведеним, зазначений у клопотанні прокурора ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість та обставини вчинення злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд необґрунтовано прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При апеляційному розгляді встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 раніше ні в чому протиправному помічена не була та до кримінальної відповідності раніше не притягувалась, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, має на утриманні батьків похилого віку, а тому колегія суддів вважає, що до неї може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, а саме особисте зобов`язання, оскільки прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної ОСОБА_6 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явлених їй злочинів і зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, а апеляційна скарга захисника частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року в кримінальному провадженні під №0000489, внесеному 28.08.2015 року до ЄРДР, якою задоволено клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці та заборонено при цьому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22:00 години до 07:00 години наступної доби, до 15 лютого 2016 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого (групи слідчих у кримінальному провадженні), прокурора, слідчого судді та суду;
- утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , іншими службовими особами Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області та колишнього Міністерства доходів і зборів України;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні;
- залишити на зберіганні слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон та у разі наявності, здати на зберігання інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі невиконання зазначених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали визначити до 28 лютого 2016 року включно.

Контроль за виконанням підозрюваною ОСОБА_6 особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду, - прокурора.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 к у р е н к о