№ 1-кс/760/3/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15. 01. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність НАБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність НАБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Скарга вмотивована тим, що 16 грудня 2015 року у квартирі де мешкає скаржник, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 було проведено обшук на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 15 грудня 2015 року по кримінальному провадженню №10000062, внесеному в ЄРДР 05.11.2015 року.
Обшук було проведено детективами НАБУ ОСОБА_4 , та детективом НАБУ ОСОБА_5 .
Скаржник зазначає, що при проведенні обшуку детективом були порушені норми кримінально-процесуального законодавства щодо проведення слідчих дій, а саме: детективом не було роз`яснено процесуальних прав учасникам обшуку; на проведення обшуку не було запрошено незалежних понятих; в протоколі обшуку вказано, що при обшуку в квартирі був присутній чоловік скаржника ОСОБА_6 , однак вказані твердження детективів є неправдивими, оскільки на момент проведення обшуку в квартирі, ОСОБА_6 перебував у м. Сєвєродонецьк, а до квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 приїхав лише наприкінці проведення обшуку; під час обшуку було вилучено речі, які не були зазначені в ухвалі про проведення обшуку та не відносяться до незаконного збагачення; під час обшуку було вилучено ювелірні речі, які належать особисто скаржнику та її малолітній доньці.
Окрім того, скаржник в поданій скарзі зазначала, що на тимчасово вилучене майно не було накладено арешт у відповідності до положень КПК України.
В зв`язку із зазначеним скаржник просила слідчого суддю визнати дії детективів НАБУ, які провадили обшук у квартирі АДРЕСА_2 , - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 неправомірними та зобов`язати їх повернути за місцем вилучення вилучені відповідно до протоколу обшуку від 16 грудня 2015 року речі та майно.
Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась.
Детектив НАБУ в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі пояснивши, що речі були вилучені правомірно на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук у рамках досудового розслідування відповідного кримінального провадження, що мають важливе значення для подальшого розслідування, і в даний період часу проводиться їх огляд, в зв`язку з чим детектив просив слідчого суддю відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення детектива, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 16 грудня 2015 року у квартирі за адресою АДРЕСА_1 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 15 грудня 2015 року по кримінальному провадженню №10000062, внесеного в ЄРДР 05.11.2015 року.
Обшук було проведено детективами НАБУ ОСОБА_4 , та детективом НАБУ ОСОБА_5 .
Скаржник при зверненні до суду із даною скаргою посилалась на те, що при проведенні обшуку детективом були порушені норми кримінально-процесуального законодавства щодо проведення слідчих дій, а саме: детективом не було роз`яснено процесуальних прав учасникам обшуку; на проведення обшуку не було запрошено незалежних понятих; в протоколі обшуку вказано, що при обшуку в квартирі був присутній чоловік скаржника ОСОБА_6 , однак вказані твердження детективів є неправдивими, оскільки на момент проведення обшуку в квартирі, ОСОБА_6 перебував у м. Сєвєродонецьк, а до квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 приїхав лише наприкінці обшуку; під час обшуку було вилучено речі, які не були зазначені в ухвалі про проведення обшуку та не відносяться до незаконного збагачення; під час обшуку було вилучено ювелірні речі, які належать особисто скаржнику та її малолітній доньці.
Окрім того, скаржник зазначала, що на тимчасово вилучене майно не було накладено арешт у відповідності до положень КПК України.
В зв`язку із зазначеним скаржник просила слідчого суддю про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.
Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Стаття 169 цього Кодексу в свою чергу визначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Частина 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.
Частиною 6 ст. 173 КПК України визначено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Тобто, згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу та ч. 5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу.
Вбачається, що скаржник ОСОБА_3 не зверталась до НАБУ із заявою про повернення тимчасово вилученого майна.
Встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №10000062, внесеному в ЄРДР 05.11.2015 року.
В рамках вказаного досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 15. 12. 2015 року у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого було вилучено речі, які скаржник вважає тимчасово вилученими, а тому такими, що підлягають йому поверненню.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Вказані принципи також визначені й в інших правових нормах, які регулюють право власності, з яких також вбачається, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Згідно ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Отже, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження у випадках: тимчасового доступу до речей і документів, тимчасового вилучення майна, арешту майна, обшуку, огляду та лише на підставі вмотивованого судового рішення, а тимчасове вилучення майна - без судового рішення.
Оскільки, ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 15. 12. 2015 року було надано дозвіл на обшук в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме задля виявлення та вилучення предмету неправомірної вигоди, а також щоденників, документів, чорнових записів, мобільних терміналів систем зв`язку, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, у яких міститься відомості про вчинений злочин, а також інших предметів, речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №10000062, тому документи та речі, які були відшукані та відповідно вилучені за вказаною адресою не мають статусу тимчасово вилученого майна, а отже додаткового арешту не потребують, а відтак поверненню не підлягають.
Крім того, слід зазначити, що такі документи та речі ймовірно можуть підпадати під критерії, визначені ч.5 ст. 234 КПК України, - "мають значення для досудового розслідування", «відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду», в рамках кримінального провадження №10000062, враховуючи при цьому, що спірні документи та речі були відшукані та вилучені в приміщенні, якому проживає ОСОБА_6 , тому посилання скаржника на повернення документів та речей як безпідставно вилучених не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому оцінюються судом критично.
З огляду на викладене вище слідчий суддя на даний час не вбачає законних підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 171 -173, 303 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1