Дата документу Справа № 329/953/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1908/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 329/953/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.191 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350 за апеляційною скаргою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисника ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Чернігівка, Чернігівського району, Запорізької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Чернігівка, Чернігівського району, Запорізької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, працює автослюсарем ВАТ «Новополтавський кар`єр», проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

захисник ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзізі змінами захисник ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнанні винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вказують, що судом допущено припущення, що ОСОБА_7 отримав дизельне пальне фактично як водій-експедитор. Суд повинен оцінювати докази подані до суду сторонами, а не встановлювати нові на користь обвинувачення. ОСОБА_7 , був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів і отримував заробітну плату тільки як водій автотранспортних засобів, то такі припущення суду являються незаконними, що знаходиться у причинному зв`язку з неправильним судовим рішенням. Функціональні обов`язки тракториста машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва ОСОБА_6 , функціональні обов`язки водія автотранспортних засобів ОСОБА_7 в суді не досліджувалися, в матеріалах справи відсутні, а тому на чому базуються висновки суду не відомо.

В матеріалах справи відсутні ухвали про обсяг доказів, які будуть досліджуватися, чим порушені вимоги ч. 1, ч. 2 ст. 349 КПК України. У частині другій статті 349 КПК України вказується про те, що обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Змінений обвинувальний акт обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали 15.12.2014 року, але в порушення вимог ст. 348 КПК України головуючий не роз`яснив обвинуваченим суть обвинувачення та не з`ясував, чи визнають обвинувачені себе винними у зміненому обвинуваченні за ч.1 ст. 191 КК України, не встановлювався порядок дослідження доказів, ухвала суду не виносилась ні на якому етапі розгляду справи в суді. На порушення вимог ст.351 КПК України обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були допитані лише 19.08.2015 року. Внаслідок чого в ухвалі суду від 25.02.2015 року (т.1 а.с. 160) судом було вказано, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою вину визнали, так само з ухвали суду відображено у висновку експерта (т.1 а.с. 183). Також у даній ухвалі від 25.02.2015 року (т.1 а.с.160) судом вказується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти призначення експертизи, але вже в ухвалі від 19.08.2015 року (т.2 а.с.20) вказується зовсім протилежне, що останні проти проведення почеркознавчої експертизи не заперечували.

В порушення вимог ст. 374 КПК України у вироку Чернігівського районного суду від 03.09.2015 року відсутнє формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Суд обмежився лише тим, що в ході судового слідства державним обвинуваченням було встановлено факти і далі за змістом зміненого обвинувального акту (т.2 а.с.44). В обвинувальному акті не вказується документ або документи, згідно якого на думку, обвинувачення машиністу-трактористу ОСОБА_6 , водію автотранспортних засобів ОСОБА_7 були ввірені матеріальні цінності господарства. Договори про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не підписували та про них нічого не чули та не знали до 2 грудня 2014 року. Також при ознайомлені з матеріалами справи представник потерпілого не заявляв клопотання про існування договорів про повну матеріальну відповідальність. З висновку експертизи, ОСОБА_6 , вбачає, що навіть зразок підпису, що досліджувався в якості його, йому фактично не належить. Підпис в договорі на ім`я ОСОБА_7 є непридатним для ідентифікації. Те, що суд приймає до уваги як докази пояснення інспектора кадрів ОСОБА_10 , головного бухгалтера підприємства ОСОБА_11 та голови ФГ «Годлевський B.C.», що з усіма працівниками які використовували в процесі виробництва передані їм матеріальні цінності господарства при прийнятті на роботу укладались договору про повну матеріальну відповідальність. Всі ці особи є зацікавленими, бо знаходяться в родинних стосунках з головою фермерського господарства, а також вони посилалися і на те, що з вбиральницею зараз заключають договір про повну матеріальну відповідальність. Визнання їх свідчення стосовно підпису доказом для суду є порушенням вимог ст. 85 КПК України про належність доказів.

Міністерство праці та соціальної політики України на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 09.11.2005 року №58725/1/1-05, надало роз`яснення, що з працівниками, які безпосередньо пов`язані з отриманням матеріальних цінностей, що встановлені Державним класифікатором України ДК 003-95 «Класифікатор професій, до прийняття Трудового кодексу України необхідно керуватися Переліком посад і робіт №447/24 від 28.12.1977р. Викладене підтверджується Листом-роз`ясненням Державного казначейства України від 01.02.2006 року № 07-04/218. У Переліку №447/24 тракторист-машиніст, водій автотранспортних засобів не вказуються.

При виконанні трактористом-машиністом ОСОБА_6 та водієм автотранспортних засобів ОСОБА_7 своїх обов`язків по виконанню технічних, виробничих функцій по керуванню транспортними засобами, кожному з них майно не вручалося під звіт.

В судовому засіданні представником потерпілого ОСОБА_12 , головним бухгалтером Ф/Г «Годлевський B.C.» ОСОБА_13 підтверджене те, що тракторист-машиніст ОСОБА_6 та водій автотранспортних засобів ОСОБА_7 відносно майна фермерського господарства не мали повноваження оперативно-господарського характеру, а мали лише доступ до матеріальних цінностей (технічний запис судового засідання 12.08.2015 р.) Крім того, головний бухгалтер ОСОБА_13 на судовому засіданні 10.02.2015 року (технічний запис судового засідання), на судовому засіданні 12.08.2015 року (технічний запис судового засідання) пояснила те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не приймали участь в жодній інвентаризації, ніякі звіти головному бухгалтеру не надавали. Перед головним бухгалтером звітує заправщик.

До функціональних обов`язків тракториста-машиніста ОСОБА_6 входило лише використання палива під час експлуатації трактора, мати посвідчення на право керування трактором, знати Правила дорожнього руху, тобто виконання технічних, виробничих функцій по керуванню трактором. До функціональних обов`язків водія автотранспортних засобів ОСОБА_7 входило керувати транспортним засобом, мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами певної категорії, знати Правила дорожнього руху. Отже тракторист-машиніст ОСОБА_6 не мав повноважень щодо викраденого з паливного бака трактора дизпалива і воно може розглядатися за даних конкретних умов як майно, відносно якого ОСОБА_6 мав доступ у зв`язку з дорученою роботою і викрав його таємно. Водій автотранспортних засобів ОСОБА_7 не мав повноважень щодо дизпалива і воно може розглядатися за даних конкретних умов як майно, відносно якого ОСОБА_7 мав доступ у зв`язку з дорученою робою і викрав його таємно.

Таким чином фактично жоден з перевірених судом доказів, зібраних органом досудового слідства, не підтверджує пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.1 ст. 191 КК України та не підтверджує їх вину за вказаним складом злочину.

В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор у кримінальному провадженні просить винести ухвалу про залишення вироку Чернігівського району суду відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджених 03.09.2015р. за ч.1 ст. 191 КК України без змін, а апеляційну скаргу обвинувачених та їх захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.1 ст. 191 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

ОСОБА_7 визнано винним за ч.1 ст. 191 КК України і призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки з покладенням на них обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до набрання судовим рішенням законної сили не застосовувались.

Вирішена доля речових доказів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисник адвокат ОСОБА_8 та прокурор підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Вислухавши доповідача, обвинувачених, їх захисника, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 04 листопада 2014 року до Чернігівського районного суду надійшов обвинувальний акт згідно якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються за ч.1 ст.185 КК України в тому, що ОСОБА_6 , працюючи трактористом на тракторі «Buhler», який належить фермерському господарству (далі ФГ) « ОСОБА_14 », маючи єдиний умисел на здійснення крадіжок дизельного палива, маючи вільний та необмежений доступ до вищевказаного трактора, неодноразово таємно викрадав дизельне пальне, яке зливав з відстійника паливного баку вказаного трактора до пластикових пляшок по 5 літрів за один раз, після чого по закінченню зміни відносив дане дизельне пальне додому та зберігав у пластикових каністрах об`ємом 10, 20 та 30 літрів, загалом за період часу з квітня по жовтень 2014 року таємно викрав 810 літрів дизельного пального вартістю 12,20 грн. за 1 літр, яке належало ФГ «Годлевський B.C.», спричинивши вказаному господарству матеріальний збиток на загальну суму 9882 гривні, а ОСОБА_7 , працюючи водієм бензовозу, який належить ФГ «Годлевський B.C.», в період часу з квітня по жовтень 2014 року, маючи єдиний умисел на викрадення дизельного пального та маючи необмежений вільний доступ до бензовозу, таємно викрадав дизельне пальне, яке зливав з насосу встановленого в цистерну вказаного бензовозу до пластикових каністр по 3 - 4 літри за один раз, яке потім переносив до свого гаражу та продавав його, загалом продавши за вказаний час 190 літрів дизельного пального вартістю 12,20 грн. за 1 літр, яке належало ФГ «Годлевський B.C.», спричинивши вказаному господарству матеріальні збитки на загальну суму 2318 грн.

В ході судового слідства державним обвинуваченням було встановлено факти, що між ФГ «Годлевський B.C.» та ОСОБА_6 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 26.04.2013 року, та що між ФГ « Годлевський B.C.» та ОСОБА_7 також було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 30.04.2013 року, відповідно до чого державним обвинуваченням 16.12.2014 року було надано обвинувальний акт відповідно до якого дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були перекваліфіковані з ч.1 ст.185 КК України на ч.1 ст. 191 КК України, що відповідно до договору від 26.04.2013 року укладеного між головою ФГ «Годлевський B.C.» та трактористом-машиністом ОСОБА_6 , «Про повну матеріальну відповідальність» останній несе повну матеріальну відповідальність за ввірені йому матеріальні цінності господарства, та встановлено, що в період часу з квітня по 15 жовтня 2014року ОСОБА_6 , являючись матеріально відповідальною особою, працюючи трактористом на тракторі «Buhler», який належить ФГ «Годлевський B.C.», маючи єдиний умисел на привласнення ввіреного йому майна, а саме, дизельного палива яке надавалось йому для проведення сільськогосподарських робіт, після кожної зміни, знаючи, що у паливному баку залишається невикористане ним пальне, заходів щодо його збереження не здійснював та привласнював його шляхом неодноразового зливу з відстійника паливного баку вказаного трактору до пластикових пляшок по 5 літрів за один раз, після чого по закінченню зміни відносив дизельне пальне додому, де зберігав у пластмасових каністрах об`ємом 10, 20 та 30 літрів та у подальшому продавав. Загалом в період часу з квітня по 15 жовтня 2014 року ОСОБА_6 , привласнив 810 літрів дизельного пального вартістю 12.20 грн. за 1 літр, яке було йому ввірене і належало ФГ «Годлевський B.C.», спричинивши вказаному господарству матеріальний збиток на загальну суму 9882 грн.

Відповідно до договору від 30.04.2013 року укладеного між головою ФГ «Годлевський B.C.» та водієм автотранспортних засобів ОСОБА_7 «Про повну матеріальну відповідальність» останній несе повну матеріальну відповідальність за ввірені йому матеріальні цінності господарства. Тобто останній являється матеріально відповідальною особою, та що в період часу з квітня по 15 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , являючись матеріально відповідальною особою, працюючи водієм бензовозу, який належить ФГ «Годлевський B.C.» і яким розвозив дизельне пальне до працюючих у полі тракторів, маючи єдиний умисел на привласнення ввіреного йому майна, а саме, дизельного палива, а також маючи необмежений вільний доступ до бензовозу, на якому він перевозив дизельне пальне, таємно, шляхом зливу з насосу, встановленого в бочці вказаного бензовозу, до пластмасових каністр зливав дизельне пальне по 3-4 літри за один раз, далі ОСОБА_7 переносив дизельне пальне до свого робочого гаражу, а потім набравши певну кількість дизельного пального, виносив його з гаража та частину продав, загалом в період часу з квітня по 15 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , привласнив 190 літрів дизельного пального вартістю 12.20 грн. за 1 літр, яке належало ФГ «Годлевський», спричинивши вказаному господарству матеріальний збиток на загальну суму 2318 грн.

В порушення вимог ст. 374 КПК України у вироку Чернігівського районного суду від 03.09.2015 року відсутнє формулювання обвинувачення, визнаного судом встановленим та доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Суд обмежився лише тим, що в ході судового слідства було встановлено державним обвинуваченням. Таким чином суд допустив однобокість та взяв на себе непритаманну йому функцію обвинувачення.

Крім того, в порушення вимог ч.3 ст.373 КПК України суд допустився при обґрунтуванні обвинувального вироку припущень, зазначивши, що ОСОБА_7 отримував дизельне пальне фактично як водій-експедитор при відсутності в матеріалах справи будь яких доказів на підтвердження цього. Таке твердження протирічить копії наказу про прийняття на роботу ОСОБА_7 на посаду водія автотранспортних засобів (а.с.223-224), а не водія-експедитора.

За таких обставин оскаржуваний вирок не може бути визнано законним та обґрунтованим, підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_6 призначенню на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4