Справа № 373/2018/15-к

У Х В А Л А
25 грудня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_6
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, в ніч, з 12 на 13 листопада 2014 року, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , проникнувши до приміщення гаража, таємно викрав 16 листів металопрофілю, що належить потерпілій ОСОБА_10 , заподіявши їй матеріальних збитків на загальну суму 3680 грн.
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.04.2015 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.06.2015. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено ухвалою від 19.06.2015 до 18.07.2015, ухвалою від 16.07.2015 до 24.07.2015, ухвалою суду від 22.07.2015 до 19.09.2015, ухвалою суду від 16.09.2015 до 15.11.2015, а ухвалою суду від 06.11.2015 року по 05.01.2016 року включно.
Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на необхідність запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуванню від суду та вчиненню інших кримінальних правопорушень.
Обгрунтовуючи підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, прокурор зазначає, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується, під час іспитового строку, встановленого вироком суду від 06.02.2014, яким він засуджений до 5 (п`яти) років позбавлення волі. За таких обставин, він усвідомлює неможливості призначення йому мінімальної міри покарання, або ж покарання із застосуванням ст.75 КК України, що в свою чергу може підштовхнути його переховуватися від суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 просить змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на домашній арешт, посилаючись на те, що в нього є постійне місце проживання.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали думку захисника.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов до переконання про доведення прокурором, що ризики, які існували на час обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і ці ризики виправдовують його подальше тримання під вартою. Окрім цього, у кримінальному провадженні не допитані всі свідки обвинувачення, а також обвинувачені.
Тому, суд не може виключити можливість впливу на них обвинуваченим ОСОБА_6 , який заперечує свою причетність до інкримінованих йому злочинних діянь.
Обвинувачений та його захисник не зазначили жодних обставин, які могли б стати підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для зміни чи скасування відносно нього запобіжного заходу і приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 194, 197, 331 КПК України, суд,
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на шістдесят днів, тобто по 23 лютого 2016 року включно, утримуючи його в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1