Провадження № 1-кп/520/591/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.10.2015 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представників потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 09.07.2015 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Серби, Кодимського району, Одеської області, громадянина України, українця, інваліда 2 групи не одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді менеджера ТОВ «Ледмакс», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.07.2015 року, о 21.00 годині, водій ОСОБА_8 допустив порушення вимог п.п.2.3 (б), 12.1 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення виразилися в тому, що в зазначений день та час, в світлу пору доби, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Nissan 350 Z» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Ак. Корольова з боку пр. Ак. Глушко в напрямку вул. Левітана м. Одеси.

Наближаючись до будинку № 23 вул. Ак. Корольова, ОСОБА_8 , маючи реальну та об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для подальшого руху у вигляді пішохода, який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху його транспортного засобу, будучи неуважним, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеку або перешкоди іншим учасникам, своєчасно не прийняв належних та своєчасних заходів щодо зниження швидкості свого руху, аж до повної зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з отриманими тілесними ушкодженнями була госпіталізована до Одеської обласної дитячої клінічної лікарні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла у лікарні.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 675-2289/15 від 21.08.2015 року, потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок.

Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими при ДТП відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів над твердою і під м`яку мозкові оболонки, вогнищ забою - розмноження головного мозку.

Безпосередньою причиною смерті потерпілої являється набряк головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілої.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України визнав себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що дійсно 08.07.2015 року, близько 21:00 годин, він керуючи автомобілем марки «Nissan 350 Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині вул. Ак. Корольова з боку проспекту Ак. Глушко в напрямку вул. Левітана в м. Одесі не був уважним, не знизив швидкість, в наслідок чого скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_9 . Після ДТП потерпіла була госпіталізована до лікарні, де від отриманих тілесних ушкоджень померла. У скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, запевнив що більше не буде скоювати кримінальних правопорушень. Крім того, просив суд розглянути справу у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КК України.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 вказав, що очевидцем кримінального порушення не був. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 не має, оскільки останній відшкодував цивільний позов заявлений під час досудового розслідування у повному обсязі. Просив суд призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не пов`язане з позбавленням волі та не лишати обвинуваченого права керуванням транспортними засобами.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого та потерпілого відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого та потерпілого дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особистість ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілої доведена у повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, відсутність збитків, також суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 , інвалід 2 групи, характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, має постійне джерело прибутку, що свідчить про міцність соціальних зв`язків у суспільстві, крім того, вчинив кримінальне правопорушення вперше, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого ОСОБА_6 , який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 не має та просить суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та без позбавлення права керування транспортними засобами., суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення ОСОБА_8 , від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, під час досудового розслідування були проведенні експертизи, загальна сума витрат на залучення експертів складає 1230,95 грн.

За таких обставин, у відповідності до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 документально підтвердженні витрати на залучення експертів.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити основне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів у сумі 1230,95 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-автомобіль марки «Nissan 350 Z» реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю засудженому ОСОБА_8 , згідно гарантійної розписки.

-Босоніжок потерпілої ОСОБА_9 , який зберігається у ВР ДТП СУ ГУ МВС України в Одеській області повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .