Справа № 204/1/16-к
Провадження № 1-кс/204/1/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
06 січня 2016 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання захисника-адвоката ОСОБА_2 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку тримання під вартою, як запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:
05 січня 2016 року захисник-адвокат ОСОБА_2 звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, з клопотанням про звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку тримання під вартою, як запобіжного заходу. У клопотанні зазначено, що 22 грудня 2015 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, апеляцій скаргу захисника-адвоката ОСОБА_2 було повністю задоволено та вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року скасовано. Питання продовження чи скасування запобіжного заходу колегією суддів не розглядалося. Іншого рішення про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Отже, ОСОБА_3 не може бути підданий кримінальному покаранню у вигляді позбавлення волі, призначеному вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2015 року, оскільки це судове рішення скасоване, а правові підстави тримати ОСОБА_3 під вартою втратили чинність.

Дослідивши клопотання ОСОБА_2 приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Суддею встановлено, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто нажитого йому майна, за ч. 2 ст. 315 КК України до 6 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна. Остаточне покарання призначено на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш тяжких покарань більш тяжким покаранням до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року, скасовано.

06.01.2016 року надійшла заява від захисника-адвоката ОСОБА_2 , у якій вона зазначила, що у зв`язку з тим, що 05.01.2016 року Апеляційним судом Дніпропетровської областіі ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вона просиить дане клопотання не розглядати.

Як встановлено, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2016 року, обвинуваченому ОСОБА_3 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжено його термін до 20 лютого 2016 року включно.

Оскільки, є ухвала суду, яка набрала законної сили та згідно якої ОСОБА_3 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін до 20 лютого 2016 року, після системного аналізу вимог ст. 206 КПК України, вимог глави 18 КПК України та вимог ст.ст. 373-374 КПК України, приходжу до висновку про відсутність обґрунтованої підозри, що в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться особа, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, а тому суд не вбачає підстав для вирішення питання про законність позбавлення його волі.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться запобіжні заходи. При цьому, дія запобіжного заходу у відношенні особи, щодо якої винесено обвинувальний вирок, може бути обрано, змінено та продовжено судом до моменту набрання судовим рішенням законної сили, тобто не обмежується визначеним строком застосування.
За таких обставин, приходжу до висновку, що клопотання захисника-адвоката ОСОБА_2 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 слід залишити без розгляду у зв`язку з наявністю судового рішення, яке набрало законної сили, та наявністю правових підстав для тримання ОСОБА_3 під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 206, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_2 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку тримання під вартою, як запобіжного заходу залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1