В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/673/13-к
19 січня 2016 року смт. Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани кримінальне провадження №0000136 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не судимого, громадянина України, за ч.ч. 1; 2; 3 ст.190 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою освітою, розлученого, не судимого, громадянина України, за ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
28 листопада 2011 року в м. Івано-Франківську ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами в сумі 400 євро або 4227 грн. 82 коп. потерпілого ОСОБА_7 .

Аналогічним способом 23 травня 2012 ОСОБА_5 повторно заволодів грошовими коштами в сумі 8000 грн. потерпілого ОСОБА_8 .

Протягом квітня-серпня 2012 року ОСОБА_5 повторно за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , кримінальне провадження щодо якого закрите у зв`язку зі смертю, шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в розмірі 206800 грн.

В червні 2012 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 аналогічним способом заволодів грошовими коштами в сумі 7800 грн., що належали потерпілому ОСОБА_10 .

Злочини вчинено за таких обставин.

25 листопада 2011 року ОСОБА_5 дізнався від ОСОБА_7 , що той має намір працевлаштувати співмешканку ОСОБА_11 , яка здобула вищу освіту за спеціальністю «правознавство».

Завідомо знаючи, що не має такої можливості, пообіцяв ОСОБА_7 працевлаштувати ОСОБА_11 на роботу в Івано-Франківський міський суд, за що одержав 28 листопада 2011 року від потерпілого грошові кошти в сумі 400 євро або 4227 грн. 82 коп., які привласнив.

23 травня 2012 року ОСОБА_5 , ввівши ОСОБА_8 в оману та пообіцявши йому сприяти в отриманні соціальної допомоги, здійснити що не мав можливості, отримав 8000 грн., які привласнив та використав на власні потреби.

В квітні-серпні 2012 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , кримінальне провадження щодо якого закрите у зв`язку зі смертю, та ОСОБА_6 , ввівши в оману ОСОБА_10 та пообіцявши йому сприяння в отриманні соціальної допомоги на розвиток підприємницької діяльності, здійснити яке не мали можливості, заволодів його коштами в сумі 206800 грн.

Зокрема, 23 квітня 2012 року ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_10 15000 грн., 28 квітня 4400 грн., в період з 07 по 28 травня 2012 року 29600 грн., в серпні 2012 року - 150000 грн.

За попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , якого ОСОБА_5 представив ОСОБА_10 як працівника Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА, 7, 8 червня 2012 року шляхом обману одержав у потерпілого ОСОБА_10 7800 грн. на вищезгадані цілі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав частково та пояснив, що ОСОБА_7 знає, так як той був у трудових відносинах з його приятелем. Однак грошей у нього не брав. Обіцянок когось працевлаштувати не давав.

В квітні 2012 року позичив у ОСОБА_8 8000 грн., які його мати повернула потерпілому в серпні 2012 року.

У квітні 2012 року позичив у ОСОБА_10 15000 грн., а потім ще 4400 грн., про що написав розписки. Більше грошей ОСОБА_10 йому не передавав. ОСОБА_9 знав, так як той був працівником телеканалу «Вежа». Після смерті ОСОБА_9 . ОСОБА_10 повідомив йому, що у померлого перед ним є невиконані грошові зобов`язання.

В серпні 2012 року зустрівся з ОСОБА_10 в м. Івано-Франківську на вул. Гнатюка. Той вимагав повернення боргу.

Він відповів, що в даний час не має такої можливості. За телефонним дзвінком ОСОБА_10 під`їхали два автомобілі, в яких були троє невідомих йому чоловіків. Вони погрожували йому розправою Під їх тиском написав боргову розписку на 50000 доларів США, хоча таких грошей ОСОБА_10 йому не передавав. Не брав у ОСОБА_10 також грошей в сумі 150000 грн.

Визнає вину у тому, що невчасно повернув борг.

ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав частково та пояснив, що в травні 2012 року на прохання ОСОБА_9 зайшов у офіс ОСОБА_10 і той йому передав конверт з грошима. Цей пакет передав ОСОБА_9 за що одержав 200 грн. В конверті було 4000 або 5000 грн.

Через 2 тижні ОСОБА_9 знову попросив його зайти до ОСОБА_10 та одержати гроші. ОСОБА_10 передав для ОСОБА_9 2000 грн. Він віддав гроші ОСОБА_9 за що одержав 100 грн. ОСОБА_9 просив його представитись ОСОБА_10 під прізвищем " ОСОБА_12 ". Він так і вчинив.

Показання обвинувачених спростовуються і їх вина у вчиненні злочинів повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що він проживав у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 . Вона здобула юридичну освіту, однак не змогла знайти роботу за спеціальністю. Він в той час працював таксистом і познайомився з ОСОБА_5 . В розмові останній сказав йому, що може допомогти влаштувати ОСОБА_11 на роботу до Івано-Франківського міського суду. 28 листопада 2011 року ОСОБА_5 по телефону повідомив, що є вакантна посада секретаря судового засідання в Івано-Франківському міському суді. Щоб пройти конкурс необхідно передати 500 доларів США, а також необхідні документи. Цього ж дня передав ОСОБА_5 400 євро, які взяв у ОСОБА_11 , копію паспорта та ідентифікаційного коду. При передачі грошей ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_11 повинна пройти співбесіду, після чого буде вирішене питання про влаштування на посаду. Однак співбесіда не відбулась, обвинувачений спілкування припинив. Зрозумівши, що ОСОБА_5 його обдурив, 16 січня 2012 року звернувся з заявою в міліцію з приводу шахрайства. Приблизно в 20-х числах січня 2012 року ОСОБА_5 сказав підійти до його брата по вул. І.Франка і йому будуть повернуті гроші. Біля поліклініки на вул. І. Франка не відомий йому чоловік передав 1500 грн. Решту грошей не повернув.

Цивільний позов підтримав. Просив стягнути з ОСОБА_5 2727,82 коп. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 23 квітня 2012 року по телефону ОСОБА_5 повідомив, що є можливість одержання соціальної допомоги на розвиток підприємницької діяльності за плату в розмірі 25% від її розміру. 5% необхідно дати зразу.

23 квітня 2012 року передав ОСОБА_5 15000 грн., про що одержав боргову розписку. Між ними був обумовлений місячний строк для одержання допомоги.

Через кілька днів ОСОБА_5 зателефонував і повідомив, що сума допомоги зросла з 320000 грн. до 380000 грн., але на це потрібні кошти. 28 квітня 2012 року передав ОСОБА_5 4400 грн., одержавши від нього боргову розписку. При цьому ОСОБА_5 обіцяв, що допомога надійде до 7 травня.

Пізніше ОСОБА_5 познайомив його з ОСОБА_9 . На пропозицію обвинуваченого в період з 7 по 28 травня 2012 року передав ОСОБА_9 29600 грн.

В кінці травня йому стало відомо, що ОСОБА_9 помер.

Після того ОСОБА_5 познайомив його з особою на прізвище « ОСОБА_12 ». Потім виявилось, що це був ОСОБА_6 . Обидва запевнили, що питання про допомогу вирішується. На вимогу ОСОБА_5 07 червня 2012 року передав ОСОБА_6 2800 грн. 08 червня 2012 року останній повідомив, що сума допомоги зросла до 407000 грн. По вказівці ОСОБА_5 08 червня 2012 року передав ОСОБА_6 5000 грн.

Всього станом на 08 червня 2012 року передав ОСОБА_5 56000 грн. Той запевнив, що допомога надійде до 11-12 червня 2012 року. В гарантію, що допомога буде, ОСОБА_5 08 червня 2012 року дав боргову розписку на 50000 доларів США, хоча таких коштів він ОСОБА_5 не передавав. Після приїзду з відпочинку 24 червня 2012 року ОСОБА_5 познайомив його з людиною на прізвище « ОСОБА_13 », який мав сприяти в одержанні соціальної допомоги. Знайомство відбулось по телефону. Той запевнив, що з допомогою все буде в порядку.

14 серпня 2012 року " ОСОБА_13 " надіслав СМС, в якому повідомив, що розмір соціальної допомоги збільшився до 750000 грн. За це треба віддати 150000 грн.

В період з 26 по 30 серпня 2012 року передав ОСОБА_5 цю суму. Боргові розписки не брав, так як мав гарантію розписку на суму 50000 доларів США.

Після цього ОСОБА_5 познайомив його з жінкою на прізвище « ОСОБА_14 », яка запевнила, що завершить роботу по одержанню допомоги.

Так як допомога не надійшла, звернувся в правоохоронні органи.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що її син потерпілий у справі ОСОБА_8 в серпні 2014 року виїхав за межі України. В Україні він займався підприємницькою діяльністю.

Як пояснив син, ОСОБА_5 обіцяв йому посприяти в отриманні соціальної допомоги на розвиток підприємницької діяльності, за що одержав 8000 грн. Такої допомоги син не одержав. Потім кошти синові були повернуті, але ким їй не відомо.

- протокол-заявою ОСОБА_7 про вчинення щодо нього шахрайських дій з боку ОСОБА_5 від 16 січня 2012 року та його заявою на ім`я першого заступника начальника УМВС України в Івано-Франківській області від 20 лютого 2013 року (т.5 а.с.69; 74);

- заявою ОСОБА_8 про вчинення щодо нього шахрайських дій ОСОБА_5 від 27 червня 2012 року (т.5 а.с.55);

- копією боргової розписки ОСОБА_5 про отримання у ОСОБА_8 8000 грн. від 23 травня 2012 року (т.5 а.с.57);

- борговими розписками ОСОБА_5 про одержання у ОСОБА_10 15000 грн. від 23 квітня 2012 року та 4400 грн. від 28 квітня 2012 року (т.5 а.с.4; 5).

- заявою ОСОБА_10 про вчинення щодо нього шахрайських дій з боку ОСОБА_5 від 04 грудня 2012 року (т.5 а.с.2-3);

- протоколом огляду боргових розписок ОСОБА_5 та мобільного телефону ОСОБА_10 . В телефоні в підменю «Повідомлення» наявні списки повідолень від ОСОБА_5 , ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ОСОБА_13 та ОСОБА_20 .

В телефонних розмовах йде мова про фінансові операції з цифрами «386», «407», «410000», «755», «150», «839000» (т.5. а.с.7-10). В них також йдеться про те, що питання надходження грошей ОСОБА_10 вирішується позитивно;

- протоколом тимчасового вилучення майна - інформації про дзвінки абонентів НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , інформацією про з`єднання цих абонентів та аналізом їх, якими підтверджується факт телефонних розмов між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (т.5 а.с.87-235);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18 грудня 2012 року, згідно з яким ОСОБА_10 по фотокартці №1 впізнав особу по імені « ОСОБА_21 » (Турчин). Потерпілий зазначив, що з даною особою його познайомив ОСОБА_5 , представивши працівником Івано-Франківської ОДА (т.5 а.с.21-22);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 березня 2013 року, згідно з яким ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 та вказав, що з даною особою 30 травня 2013 року познайомив ОСОБА_5 , представивши « ОСОБА_18 ».

ОСОБА_6 це підтвердив та пояснив, що на прохання ОСОБА_5 він одержував кошти від ОСОБА_10 за сприяння в отриманні соціальної допомоги (т.5 а.с.48-49);

-інформацією Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради від 22 січня 2013 року про те, що ОСОБА_18 , ОСОБА_22 та ОСОБА_20 в департаменті не працювали та не працюють (т.5 а.с.16);

-інформацією Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області від 22 січня 2013 року про те, що ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_23 в установі не працювали і не працюють (т.5 а.с.15);

-інформацією департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА від 21 січня 2013 року про те, що ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ОСОБА_20 в установі не працювали і не працюють (т.5 а.с.17);

-інформацією департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА від 15 лютого 2013 року та однойменного департаменту виконкому Івано-Франківської міської ради від 15 лютого 2013 року про те, що ОСОБА_10 в період з 01 квітня 2012 року по 31 жовтня 2012 року за наданням соціальних допомог не звертався, на обліку як одержувач соціальних допомог не перебуває (т.5 а.с.18; 19);

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , заволодівши шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 400 євро або 4227 грн. 82 коп., вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України.

Заволодівши повторно аналогічним шляхом грошовими коштами в сумі 8000 грн. ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України.

Заволодівши повторно за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами в сумі 206800 грн, тобто у великих розмірах, що належали ОСОБА_10 , ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України.

ОСОБА_6 , заволодівши шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , грошовими коштами в сумі 7800 грн., що належали ОСОБА_10 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особи винних.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину. Ним повністю відшкодована шкода, завдана ОСОБА_8 та частково - ОСОБА_10 .

Суд також враховує протиправні дії потерпілих, які віддали гроші обвинуваченим з метою вирішення питання працевлаштування та одержання соціальної допомоги на розвиток підприємницької діяльності способами, не передбаченими законом.

За наведених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості злочину і ступінь небезпечності обвинувачених для суспільства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, а ОСОБА_6 обмеження волі, однак звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підлягають до часткового задоволення.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 в ході досудового розслідування та судового розгляду повернуто ОСОБА_10 23000 грн. заподіяної шкоди, що не заперечує потерпілий.

Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають на таких підставах.

За змістом ст. 23 ЦК України, моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями інших осіб.

На переконання суду, позивачами не надано доказів про заподіяння їм моральної шкоди.

При цьому суд враховує, що причинами та умовами, що призвели до порушення прав позивачів, є також їхня протиправна поведінка.

Вона полягає у намаганні ОСОБА_7 в обхід закону вирішити питання про працевлаштування ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 одержати соціальну допомогу на розвиток підприємницької діяльності.

За наведених обставин суд вважає, що з ОСОБА_5 слід стягнути в користь ОСОБА_7 2727,82 грн., а в користь ОСОБА_10 183800 грн. матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст. 370; 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1; 2; 3 ст.190 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 190 КК України 1 рік обмеження волі;

-за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки обмеження волі;

-за ч.3 ст. 190 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись туди для реєстрації.

Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 2727,82 грн. та в користь ОСОБА_10 183800 грн. матеріальної шкоди.

В решті позовів відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий