В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2015 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000221 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, відстороненому від посади першого заступника генерального директора Концерну «Міські теплові мережі», , працює на посаді заступника директору філії Концерну МТМ Орджонікідзевського району, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, -

у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.368 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, працюючому на посаді заступника технічного відділу Концерну «Міські теплові мережі», зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому,

у вчиненні злочину, передбаченому ч.5 ст.27 ч.1 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Згідно зі статутом Концерну «Міські теплові мережі» (далі Концерн), затвердженим розпорядженням Запорізького міського голови 08.04.2013 № 99 та погодженим директором Департаменту житлово-комунального господарства міської ради ОСОБА_8 , Концерн створений на підставі рішення Запорізької міської ради від 11.01.2002 № 17.

Основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживання тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Концерн є юридичною особою, має самостійний і зведений баланси, відокремлене майно, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, круглу печатку і штампи із своїм найменуванням, фірмовий бланк та інші атрибути.

Наказом Концерну № 63 від 30.01.2014 ОСОБА_4 призначений на посаду першого заступника генерального директора Концерну «Міські теплові мережі».

Згідно з посадовою інструкцією першого заступника генерального директора, затвердженою 02.04.2014 генеральним директором Концерну:

першому заступнику безпосередньо підпорядковуються головний інженер, виконавчий директор, заступник генерального директора з питань роботи зі споживачами, директора філії, головний бухгалтер, начальник планово-економічного відділу, начальник відділу балансів і контролю;

задачами та основною метою діяльності першого заступника є оперативне керування поточною діяльністю підприємства та контроль за раціональним використанням майна, з урахуванням дотримання законності при виконанні покладених завдань і функцій.

Завданнями та обов`язками першого заступника генерального директора Концерну є:

очолювання роботи з оперативного керування поточною діяльністю у рамках правового поля з дотриманням законності при виконанні покладених завдань і функцій;

очолювання напрямків з формування технічної та інвестиційної політики, загальної стратегії розвитку, фінансової стратегії та стійкості підприємства;

керування розробкою проектів перспективних та поточних планів технічного розвитку, економічної діяльності, доходів та витрат, фінансових показників, прогнозних балансів і бюджетів, грошових коштів підприємства.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду першого заступника генерального директора Концерну, виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції та, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

30.03.2015 між приватним підприємством «Фірма «Роднік-ЮТ» в особі директора ОСОБА_9 та Концерном в особі головного інженера ОСОБА_10 укладено договір № 316/15 про закупівлю послуг щодо технічного випробування й аналізування (послуги щодо планової періодичної повірки квартирних засобів обліку гарячої води). Згідно з укладеним договором ПП «Фірма «Роднік-ЮТ» повинно надати Концерну послуги з планової періодичної повірки квартирних засобів обліку гарячої води абонентів Шевченківського та Заводського районів м. Запоріжжя. Вартість послуг по договору склала 3800222,10 грн.

На початку квітня 2015 року у першого заступника генерального директора Концерну ОСОБА_4 виник умисел на одержання неправомірної винагороди від директора ПП «Фірма «Роднік-ЮТ» ОСОБА_9 за вчинення дій, з використанням службового становища, а саме забезпечення надходження грошових коштів за наданні послуги з планової періодичної повірки квартирних засобів обліку гарячої води згідно з договором № 315/16.

З цією метою, приблизно на початку квітня 2015 року, у денний час. перебуваючи у будівлі Концерну за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський. 137, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_9 з проханням надати йому неправомірну вигоду у розмірі 10% від обсягу грошових коштів, які Концерн в подальшому буде перераховувати на рахунок ПП «Фірма «Роднік-ЮТ» за договором № 316/15, за забезпечення надходження вказаних грошових коштів.

З метою маскування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_4 , приблизно на початку квітня 2015 року, залучив у якості пособника в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_9 заступника начальника технічного відділу Концерну ОСОБА_5 , якого уповноважив безпосередньо отримувати від ОСОБА_9 неправомірну вигоду з подальшою передачею йому коштів та проводити з ним переговори з даного приводу.

21.07.2015, у денний час, ОСОБА_5 , знаходячись біля будівлі Концерну, за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, реалізуючи злочинний намір ОСОБА_4 на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , зустрівся з останнім та ще раз повідомив йому розмір неправомірної вигоди - 10 % від обсягів фінансування за договором № 316/15, яку він повинен передати ОСОБА_4 через нього. На цю пропозицію ОСОБА_9 повідомив, що такий розмір неправомірної вигоди є значним для нього і запропонував обговорити питання про його зменшення. У зв`язку з цим ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 та запропонував йому вийти з будівлі Концерну з метою обговорення питання про остаточний розмір неправомірної вигоди.

ОСОБА_4 вийшов з будівлі Концерну і в розмові з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 погодився зменшити розмір неправомірної вигоди з 10 % до 7 % від обсягів фінансування. Крім того, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що неправомірну вигоду він повинен передавати йому виключно через ОСОБА_5 .

У період з 30.03.2015 до 24.07.2015 ОСОБА_4 погоджено перерахування на рахунок ПП «Фірма «Роднік-ЮТ» 125715,6 грн. у якості оплати за виконані роботи по договору № 316/15.

24.07.2015, приблизно о 13 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будівлі Концерну за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, реалізуючи злочинний намір ОСОБА_4 на одержання неправомірної вигоди за забезпечення ним надходження до ПП «Фірма «Роднік-ЮТ» грошових коштів за договором № 316/15, одержав від ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди у сумі 5000 грн., яку ОСОБА_5 у той же день передав ОСОБА_4 .

Крім того, у період з 25.07.2015 по 14.09.2015 ОСОБА_4 погоджено перерахування на адресу ПП «Фірма «Роднік-ЮТ» 29422,8 грн. у якості оплати за надання послуг за договором № 316/15.

19.09.2015, приблизно о 15 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будівлі Концерну за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, реалізуючи злочинний намір ОСОБА_4 на одержання неправомірної вигоди за забезпечення ним надходження до ПП «Фірма «Роднік-ЮТ» грошових коштів за договором № 316/15, одержав від ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди у сумі 5000 грн.

У той же день, у період з 18 год. 05 хв. до 19 год. 14 хв. під час проведення обшуку у ОСОБА_5 виявлені та вилучені вказані грошові кошти у розмірі 5 000 грн., які він зберігав при собі з метою подальшої передачі ОСОБА_4 , але не зміг цього зробити, оскільки був затриманий працівниками УСБУ в області.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України, яке кваліфікується як пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища.

Під час досудового розслідування 30.11.2015 року між прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.368 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу та позбавлення права займатися певною діяльністю без спеціальної конфіскації в силу ст.96-2 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Під час досудового розслідування 30.11.2015 року між прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.368 КК України, ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу та позбавлення права займатися певною діяльністю без спеціальної конфіскації в силу ст.96-2 КК України та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угод про визнання винуватості між ним та обвинуваченими, думку обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які просять затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисників, який проти затвердження угоди не заперечують, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченими та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.368 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисники обвинувачених кожен окремо проти затвердження угоди не заперечували, зазначили, що угоди укладено обвинуваченими добровільно у присутності захисників.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вони є раніше не судимими, мають постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно, офіційно працевлаштовані, за даними КУ «ОПБ» обвинувачені на диспансерному обліку не перебувають, за даними КУ «ОКНД» на диспансерному обліку не перебувають, одружені, мають дітей.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст.ст. 96-2, 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30 листопада 2015 року по кримінальному провадженні №0000221 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та призначити узгоджене покарання - у виді штрафу у розмірі 1295 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 22015 (двадцять дві тисячі п`ятнадцять) грн. із позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням адміністративно- господарських функцій строком на 2(два) роки.

Спеціальну конфіскацію, в силу положень ч. 5 ст. 96-2 КК України, не застосовувати.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Затвердити угоду від 30 листопада 2015 року по кримінальному провадженні №0000221 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.28 ч.1 ст. 368 КК України та призначити узгоджене покарання - у виді штрафу у розмірі 1059 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 18003 (вісімнадцять тисяч три) грн. із позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням адміністративно- господарських функцій строком на 2(два) роки, без спеціальної конфіскації.

Спеціальну конфіскацію, в силу положень ч. 5 ст. 96-2 КК України, не застосовувати.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: контрольний сухий марлевий тампон, вологий марлевий тампон, марлевий тампон з правої руки ОСОБА_5 , марлевий тампон з лівої руки ОСОБА_5 , конверт з із зразком люмінесцентного барвника, тканина з лівого карману брбюк ОСОБА_5 , передані на відповідальне зберігання до камери схову СУ ГУ Національної поліції України в Запорізькій області знищити, грошові купюри на загальну суму 5000 гривень: купюра номіналом 500 гривень ВЖ 5623195;купюра номіналом 500 гривень ВХ 8214852;купюра номіналом 500 гривень БТ 7021244;купюра номіналом 500 гривень ВА 7525566;купюра номіналом 500 гривень ЛД 2287126 ;купюра номіналом 500 гривень ВГ 0265492;купюра номіналом 500 гривень ВЗ 7132120;купюра номіналом 500 гривень ВГ 3081932;купюра номіналом 500 гривень ЗД 2480539;купюра номіналом 500 гривень ЗД 9150392 передані на зберігання до УМЗ ГУ Національної поліції України в Запорізькій області- повернути за належністю управлінню Служби безпеки України в Запорізькій області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1