Провадження № - 1кп/201/487/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001370 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
19.02.2015 близько 22:00 ОСОБА_3 , перебуваючи на нічному чергуванні у приміщенні моргу, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Жовтнева, 14 побачив серед особистих речей загиблого ОСОБА_5 , які знаходились у кабінеті головного санітара банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Далі, ОСОБА_3 діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, умисно взяв банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка знаходилась у кабінеті головного санітара серед особистих речей загиблого ОСОБА_6 , яку приховав у карман куртки одягнутої на ньому.
Далі ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, підійшов до банкомату, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Фучіка, 28 та діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості з картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належала потерпілій ОСОБА_7 20.02.2015 о 02:39 зняв грошові кошти у розмірі 2000 гривень, о 02:40 зняв грошові кошти у poзмірі 2000 гривень, о 02:41 зняв грошові кошти у розмірі 400, загальною кількістю 5 400 гривень та розпорядився викраденими грошима на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5400 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, пояснивши додатково, що картку він викрав 19.02.2015 р., а грошові кошти зняв 20.02.2015 р. вночі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність підтверджується випискою з карткового рахунку № НОМЕР_1 , згідно якого грошові кошти в сумі 5400 гривень були зняті в банкоматі по вул. Фучіка в м. Дніпропетровську 20.02.2015 р. в період з 2-39 по 2-41 годин, а також фотокартками, зробленими банкоматом під час зняття готівки на яких зображений обвинувачений.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викрадення чужого майна та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 1 ст. 185 КК України.

Зазначення в обвинувальному акті дати викрадення банківської карти 22.02.2015 р. є помилковим, однак в судовому засіданні цей недолік усунуто шляхом допиту обвинуваченого та дослідження вищевказаних документів та судом вірно встановлено дату події 19.02.2015 р.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опоїдів. Синдром залежності».

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1