пр. № 1-кс/759/4186/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту, внесене в кримінальному провадженні за № 0009519 від 24.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту, внесене в кримінальному провадженні за № 0009519 від 24.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «БМВ Х6», чорного кольору, шасі № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , 1969 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та помістити його на майданчик тимчасового тримання Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві, що розташований за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 109.

У ході досудового розслідування встановлено, що згідно рапорту 24.09.2015 року інспектора патрульної служби , Управління патрульної служби, рядового міліції ОСОБА_5 , за адресою: м.Київ, вул.Стиценка 25, було виявлено автомобіль «БМВ Х6», чорного кольору, р.н. НОМЕР_2 , з можливими ознаками підробки шасі, та свідоцтва про реєстрацію.

Окрім того, в ході огляду місця події від 24.09.2015 року за адресою : м.Київ, вул..Стиценка 25,в салоні автомобіля «БМВ Х6», чорного кольору , р.н НОМЕР_2 , було виявлено реєстраційні номери НОМЕР_3 , посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_4 . Під заднім правим колесом знаходились ключі запалювання до вищевказаного автомобіля. При цьому автомобіль був відчинений.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно частини 3 статті 170 арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до розділу другого п. 2.6 п. 2 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2014 рік, Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки «БМВ Х6», чорного кольору, шасі № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , 1969 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1