Справа №: 1-32/10
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Карповця В.В.

при секретарі - Степанчук Т.В.

за участю прокурора - Прокопенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, українця, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого: ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» сипараторщик, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 вул. Берегового 6.15 Андрушівського району, раніше не судимого

за ст. 186 ч. 2 КК України

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого с.

Нехворощ вул. Берегового 6.15 Андрушівського району, раніше не судимого

за ст. 186 ч. 2 КК України

встановив :

13.02.2009 року біля 23 години, підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння та знаходячись в будинку який розташований по вулиці Леніна, 1 с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області та належить ОСОБА_3, вживали спиртні напої. Під час вживання спиртного ОСОБА_2 помітив в будинку мобільний телефон марки «LG», який висів на дверній коробці, якого зняв та передав ОСОБА_1 Після огляду мобільного телефону, ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 викрасти мобільний телефон, усвідомлюючи при цьому, що ОСОБА_3 чує їхню розмову. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діючи за попередньою змовою між собою, відкрито заволоділи вказаним мобільним телефоном марки «LG» з зарядним пристроєм до нього загальною вартістю 450 гривень зі стартовим пакетом вартістю 25 гривень, а всього майна яке належить ОСОБА_3 на загальну суму 475 гривень, викраденим розпорядились на свій розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що 13.02.2009 року близько 22 години він разом з братом ОСОБА_2 пішли до будинку ОСОБА_3, щоб вияснити чому ОСОБА_3 приставав до їхньої матері. Коли ОСОБА_3 відчинив двері свого будинку, він та його брат ОСОБА_2 зайшли до веранди після чого він вдарив ОСОБА_3 долонею правої руки по обличчю, від удару ОСОБА_3 впав на підлогу, після чого наніс ОСОБА_3 2-3 удари правою ногою по тілу та приблизно один чи два удари ногою по обличчю. ОСОБА_4 також наніс декілька ударів ногою по тілу ОСОБА_3, від цих ударів у ОСОБА_3 пішла носом та ротом кров і вони припинили його бити. Після цього він та його брат ОСОБА_2 сіли в одній з кімнат та почали вживати спиртні напої. В цей час з веранди до будинку зайшов ОСОБА_3 та сів на ліжку в іншій кімнаті. Під час вживання спиртного брат ОСОБА_2 помітив мобільний телефон, який висів на дверній коробці, яка знаходиться між двома кімнатами в одній з яких знаходився ОСОБА_3 в іншій знаходились вони. Помітивши телефон ОСОБА_2 взяв його до рук та оглянув його, після цього передав даний телефон йому, і він його також оглянув та голосно сказав ОСОБА_4, якщо він хоче то може забрати даний телефон собі, що він і зробив. ОСОБА_5 забрав зарядний пристрій до вказаного телефону, та положив разом з телефоном собі до кишеню. Про те що вони забрали мобільний телефон, ОСОБА_3 знав, так як сидів неподалік та чув їхню розмову. Телефон вони забрали з собою додому, де в подальшому він був вилучений працівниками міліції. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати, по можливості пом»якшити покарання, не позбавляти волі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що 13.02.2009 року він разом з братом ОСОБА_1 близько 22 години пішли до будинку ОСОБА_3 щоб розібратись з ним чому він приставав до їхньої матері. Коли ОСОБА_3 відчинив двері то вони зайшли до його будинку після чого ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_3 долонею правої руки по обличчю, від удару ОСОБА_3 впав на підлогу, після чого ОСОБА_1 почав наносити удари ногою по тілу ОСОБА_3 та декілька ударів ногою по його обличчю. Він також наніс 2 чи З удари правою ногою по тілу ОСОБА_3, від цих ударів у ОСОБА_3 пішла з носа та з рота кров і вони припинили його бити. Після цього зайшли до середини будинку ОСОБА_3 та почали вживати спиртне яке принесли з собою. Під час вживання спиртного він помітив мобільний телефон який висів на дверній коробці, яка знаходиться між двома кімнатами в одній з яких знаходився ОСОБА_3 в іншій знаходились вони. Помітивши телефон він взяв його до рук та оглянув його, після цього передав телефон ОСОБА_1, який його також оглянув та голосно сказав, що якщо він хоче то може забрати даний телефон собі. В подальшому вказаний телефон та зарядний пристрій до нього забрав собі та положив до кишені. Про те що вони забрали мобільний телефон, ОСОБА_3 знав, так як сидів неподалік та чув їхню розмову. В подальшому 15.02.2009 року до їхнього будинку прийшли працівники міліції, які вилучили крадений мобільний телефон. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати, по можливості пом»якшити покарання, не позбавляти волі.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інкримінованому їм злочині доведена зібраними по справі доказами:

-допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що 13.02.2009 року в вечері знаходився на дні народженні у ОСОБА_6 після чого пішов до дому, та по дорозі зайшов до ОСОБА_7 і став з ним розмовляти, але ОСОБА_7 не став його слухати та вийшов з будинку, залишивши його з дружиною ОСОБА_8, яка на той час спала на ліжку. Після цього він вирішив не залишатись в будинку ОСОБА_7 та йти додому, але в цей час до будинку зайшов ОСОБА_7 з своїм сином ОСОБА_4 та наказали йому залишити їх будинок, що він і зробив. Коли він прийшов до дому то ліг відпочивати. Близько 22 години, в двері веранди постукали ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Коли він відчинив двері то до веранди зайшов ОСОБА_1 та ОСОБА_2, після цього ОСОБА_1 вдарив його кулаком в обличчя від чого він впав на підлогу і коли лежав в веранді на підлозі то ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали наносити йому удари ногами та руками по тілу та по обличчю. Коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 били його то погрожували, що за свою матір відірвуть йому голову. Через декілька хвилин вони припинили його бити та залишили лежати на підлозі в веранді, а самі зайшли до будинку. Після цього він підвівся, та пішов за ними в будинок, та сів на ліжко схилившись до підлоги так як в нього з носа та рота ішла кров. Через деякий час ОСОБА_2 помітив його мобільний телефон, який висів на дверній коробці кімнати в якій він знаходився, про що він сказав своєму братові ОСОБА_1, при цьому він чув їхню розмову, яку вони вели між собою, а саме про те що вони заберуть мобільний телефон собі. Після цього вони пішли з його будинку і він зачинив за ними двері та ліг на ліжко. Наступного дня, 14.02.2009 року прокинувся ,та не зміг підвестися з ліжка так, як боліло все тіло, тому цілий день пролежав і нікуди не виходив. 15.02.2009 року близько 17 години помалу підвівся та пішов до своєї бабусі ОСОБА_9, якій розповів, що трапилось після чого вона пішла до ОСОБА_10 та попросила щоб він викликав міліцію та швидку допомогу. Притензій до підсудніх не має.

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 13.02.2009 року він знаходився вдома. Близько 18 години до будинку повернулася його дружина яка знаходилась на дні народженні ОСОБА_6, при цьому дружина була в пяному стані та лягла спати. Через декілька хвилин до будинку зайшов ОСОБА_3 та почав з ним про щось розмовляти, він запропонував ОСОБА_3 вийти з будинку, але він відмовився. Після цього він залишив ОСОБА_3 в своєму будинку, а сам пішов до ОСОБА_6 Йдучи до ОСОБА_6 йому спало на думку, що ОСОБА_3 знаходячись в його будинку буде приставати до його дружини, яка на той час спала в ліжку. Прийшовши до ОСОБА_6 він побачив там свого сина ОСОБА_4 та сказав що ОСОБА_3 знаходиться в їх будинку та не хоче звідти виходити, також розповів йому, що ОСОБА_3 пристає до дружини, хоча такого не було. Після цього він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 прийшов до свого будинку та вигнав з відти ОСОБА_3 В подальшому він залишився дома та ліг відпочивати. 15.02.2009 року до його будинку прийшли працівники міліції і від них він дізнався, що його сини ОСОБА_11 та ОСОБА_4 побили ОСОБА_3 та забрали в нього мобільний телефон, якого в подальшому працівники міліції вилучили у ОСОБА_2.

-допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 13.02.2009 року близько 17 години пішла на день народження до свого сусіда

ОСОБА_6, а коли через деякий час повернулась до дому то лягла відпочивати так, ж трохи спяніла. Після чого від свого чоловіка дізналась, що він приревнував ОСОБА_3 до неї коли залишив його в їхньому будинку в той час коли вона спала. 15.02.2009 року до її будинку прийшли працівники міліції і від них вона дізналась що її сини ОСОБА_11 та ОСОБА_4 побили ОСОБА_3 та забрали в нього мобільний телефон, якого в подальшому працівники міліції вилучили у ОСОБА_2.

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 15.02.2009 року близько 18 години до нього до дому прийшла сусідка ОСОБА_9 та розповіла, що до неї прийшов ОСОБА_3 який був весь побитий та попросила викликати міліцію та швидку допомогу. Після цього він пішов разом з ОСОБА_9 до неї до дому. Зайшовши в будинок ОСОБА_9 він побачив ОСОБА_3 який сидів на стільці та тримався за лівий бік, на його обличчі була висохла кров, також його руки та одяг були забруднені кровю. ОСОБА_3 повідомив про біль в грудях та пояснив, що 13.02.2009 року до нього до дому прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та побили його після чого викрали з його будинку мобільний телефон. Вислухавши ОСОБА_3 він відразу викликав по телефону працівників міліції та швидку допомогу.

-оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка: ОСОБА_6 жі фактично підтвердили показання підсудніх та потерпілого (а.с. 86-87;)

-протоколом огляду місця події від 15.02.2009 року, а саме будинку який належить ОСОБА_3, вул. Леніна, 1 с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області. Під час огляду місця події в веранді та в одній з кімнат будинку було виявлено плями крові. (а.с. 8-11)

-протоколом огляду місця події від 15.02.2009 року, а саме будинку який належить ОСОБА_7, вул. Берегового, 15 с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області. Під час огляду місця події з будинку було вилучено мобільний телефон марки «LG», зі стартовим пакетом оператора мобільного звязку Лайф, та зарядний пристрій до мобільного телефону «LG».(a.c. 13-14)

-висновком судово-медичної експертизи №31 від 19.03.2009 року, відповідно до жої, тілесні ушкодження виявлені ОСОБА_3 у вигляді струсу головного мозку, забійної рани носа, забою грудної клітки зліва, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.(а.с. 29-30)

-довідкою ПП ОСОБА_12 проте, що станом на 15.02.2009 року вартість мобільного телефону «LG» та стартового пакету «Life» становить 475 грн. (а.с. 22)

Перевіривши вищенаведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скоїли злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України і вважає їх вину доведеною повністю.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - вчинення злочину в стані спяніння.

Обставини, що помякшують відповідальність ОСОБА_1 та ОСОБА_2- щире каяття, активне сприяння розкриттю злочина.

Обираючи покарання підсуднім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, наслідки злочину, особу підсудніх, які

повністю визнали свою вину, позитивно характеризується по місцю проживання, вчинили злочин в стані алкогольного сп»яніння, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, потерпілий не має до них ніяких претензій і вважає що виправлення підсудніх можливе без ізоляції від суспільства, тому обирає їм міру покарання в межах санкції передбаченої ст. 186 ч.2 ЮС України, з одночасним застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Судових витрат не має.

Щодо речових доказів, то суд вважає за потрібне повернути їх власнику.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд,-

засудив:

ОСОБА_1 за ст. 186 ч.2 КК України визнати винним і призначити йому покарання у вигляді 5 (п»яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75,76 КК України і звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Зобов'язати засудженого ОСОБА_1 періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2 за ст. 186 ч.2 КК України визнати винним і призначити йому покарання у вигляді 5 (п»яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75,76 КК України і звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Зобов'язати засудженого ОСОБА_2 періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попереднім-підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - мобільний телефон «LG», стартовий пакет «Life», та зарядний пристрій до мобільного телефону, який зберігається у ОСОБА_3 - залишити власнику ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції.

Суддя:ОСОБА_13