Справа № 645/8503/15-к
Провадження № 1-кп/645/462/15
В И Р О К
Іменем України
20 жовтня 2015 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шадили, К.-Ісмайловського району, Азейбарджан, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, одруженого, раніше не засудженого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
Обвинувачений ОСОБА_3 25.08.2015 року о 11:40 год керував технічно справним автомобілем «Тойота Камри» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, на якому рухався зі швидкістю 20 км/год по Салтівському шосе зі сторони селища Кутузівка, в напрямку перехрестя Салтівського шосе та автодороги «Київ-Харків-Довжанський» у м. Харкові, та виїжджаючи з другорядної дороги Салтівського шосе на головну дорогу - автодорогу «Київ-Харків-Довжанський» в м. Харкові, грубо порушив вимоги п.п. 16.3 і 16.11 Правил дорожнього руху України та п. 2.1 Додатку до даних правил, згідно з якими:
- п. 16.3. «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для. руху пішоходів»;
- п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;
- п. 2.1. «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі»;
допустив зіткнення з автомобілем «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі - автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», зі сторони вул. Командарма Корка в напрямку Салтівського шосе в м. Харкові.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала наступні тілесні ушкодження: травму тазу у вигляді закритих переломів: бокових мас крісца зліва, лоної кістки середнього краю вертлужної западини зправа, також седалішної кістки зправа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 825-А/15 від 09 вересня 2015 року, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_3 , які згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 799/15 від 15.09.2015 року знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, виразилися в тому, що він, рухаючись на керованому автомобілі «Тойота Камри» р.н. НОМЕР_1 , у напрямку нерегульованого світлофорним об`єктом перехрестя по другорядній дорозі, де по ходу його руху був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», не поступився дорогою автомобілю «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення з автомобілем «Тойота Камри» в результаті чого заподіяв пасажиру автомобіля «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, та підтвердив обставини, викладені вище.
Враховуючи, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу прийшов до висновку, що дослідження частини доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.
Таким чином, суд вважав за можливе з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення суд вважає доведеною.
Вивченням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 працює приватним підприємцем, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не засуджений.
Обставиною у відповідності зі ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, у відповідності до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру та розмір покарання, яке належить призначити ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу винного. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, встановлені судом, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також відшкодування завданої потерпілій шкоди, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави, в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавленням права керувати транспортними засобами, так як відсутні будь-які дані щодо порушення обвинуваченим раніше правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати за проведення судово-автодорожної експертизи в сумі 736,56 гривень суд покладає на обвинуваченого.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового слідства та в суді не застосовувалися.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 3400 гривень, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1