Ухвала
іменем україни

09 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року, ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и л а:

ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року залишено заяву засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутної частини покарання більш м`яким без розгляду.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року залишено заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» без розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вказані ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року та 18 серпня 2015 року.
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло звернення засудженого в якому він ставить питання про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 січня 2016 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків, який обчислювався починаючи з дня отримання ухвали.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду скаргу їй буде повернуто.
У межах строку, встановленого на касаційне оскарження засуджений ОСОБА_5 повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте вказані в ухвалі від 04 січня 2016 року недоліки не усунув, замість нової касаційної скарги надіслав звернення, в якому знову висловив незгоду з окремими процесуальними рішеннями суду першої інстанції та з ухвалою апеляційного суду про відмову у відкритті провадження, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитися з предметом перевірки у касаційному порядку, оскільки ці судові рішення підлягають самостійному, незалежному одне від одного оскарженню в апеляційному чи касаційному порядку.
До того ж, ОСОБА_5 в касаційній скарзі, як і попереднього разу, не наводить конкретних порушень процесуального закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановлені ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою, які відповідно до положень ст. 438 КПК України є підставами для її скасування, та не наводить доводів на їх обґрунтування з огляду на положення ст. 412 вказаного Кодексу.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
При цьому, як убачається з матеріалів провадження за скаргою засудженого, оскаржувані ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року та 18 серпня 2015 року в апеляційному порядку не переглядалися, оскільки ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вказані судові рішення.
Отже, касаційна скарга ОСОБА_4 в частині оскарження ухвал Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року та 18 серпня 2015 року не може бути розглянута Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки відповідно до наведених вимог процесуального закону ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку лише після її перегляду в апеляційному порядку.
Зважаючи на ці обставини, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України у разі, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, то касаційна скарга повертається.
Таким чином, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
повернути засудженому ОСОБА_6 його касаційну скаргу на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року, ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ________________ ОСОБА_3