Справа № 169/533/15-к
Провадження № 1-кп/169/73/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаруша Турійського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 в період з осені 2013 року по 29 червня 2015 року за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 без державної реєстрації та без ліцензії, одержання якої передбачено п. 26 ч. 3 ст. 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів, затвердженими наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 183 від 31 жовтня 2011 року, в порушення положень ст. 4 Закону України "Про металобрухт" організував незаконний пункт прийому та схову металобрухту, де з корисливих мотивів з метою отримання матеріальної вигоди систематично здійснював оплатні операції з брухтом чорних та кольорових металів.

Так, в листопаді 2014 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 близько 30 кг брухту чорних металів, за що заплатив останньому гроші в сумі 30 грн.

Він же 14 травня 2015 року придбав у ОСОБА_7 70 кг брухту чорних металів, за що заплатив останньому гроші в сумі 140 грн.

29 червня 2015 року в ході проведення обшуку господарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено брухт чорного металу вагою 345 кг, брухт алюмінію вагою 8 кг., брухт міді вагою 6 кг.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 213 КК України як здійснення операцій з брухтом чорних та кольорових металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, та організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

17 вересня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та заступником прокурора Турійського району Волинської області ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_5 зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони узгодили покарання за ч.1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків, визначених судом. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду на умовах, викладених у ній.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 слідує, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, повно і всебічно з`ясувавши обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК України наявні в матеріалах провадження докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 вересня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та заступником прокурора Турійського району Волинської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- брухт чорних металів загальною вагою 345 кг, брухт міді загальною вагою 6 кг, брухт алюмінію загальною вагою 8 кг, що знаходяться на зберіганні на території ферми с. Купичів Турійського району, передати в дохід держави;

- механічні ваги сіро-зеленого кольору №51762, що повернуті законному володільцю ОСОБА_8 , залишити за ним.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий