29.03.2012 Справа № 1-47/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Аніпка С.В.

при секретарі Балинській О.С.

за участю прокурора Круль Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, заміжня, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимої.

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

19.03.2011, приблизно о 13.30 год., перебуваючи у загальній кухонній кімнаті, розташованої на другому поверсі у приміщенні гуртожитку № 41 по вул. Радгоспній, в сел. Гостомелі Київської області, де в цей час знаходилась ОСОБА_2, яка була у стані алкогольного спяніння, ОСОБА_1 маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті стійких неприязних відносин через постійні сварки, підійшла до ОСОБА_2 та тримаючи у правій руці кухонний ніж, який взяла з собою до кухонної кімнати зі своєї кімнати № 10, для готування їжі, нанесла останній один удар в черево з правої сторони та один удар в область грудної клітини в районі серця. Після цього, ОСОБА_2 пішла до своєї кімнати викликати працівників міліції та швидку допомогу. Через деякий час, ОСОБА_2 вийшла в коридор, сказавши при цьому ОСОБА_1, яка стояла біля газової плити в кухонній кімнаті гуртожитку, що остання тепер буде відповідати за вчинений злочин. Почувши сказане, ОСОБА_1, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, підбігла до ОСОБА_2 та нанесла останній ще два удари тим же ножем, в область передньої поверхні лівого плеча, після чого, пішла з коридору до себе в кімнату. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_1 нанесла ОСОБА_2 тілесні ушкодження, а саме: три непроникаючі колото-різані рани грудної клітини і передньої черевної стінки та розповсюджена різана рана передньої поверхні лівого плеча, які супроводжувалися гострою крововтратою і геморагічним шоком тяжкого ступеню, які згідно з актом судово-медичного дослідження від 30.05.2011 № 227, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя на час їх заподіяння, також спричинили масивну крововтрату та шок тяжкого ступеня та могли утворитися від дії гострого предмету (предметів), що діяв як колюче-ріжучий та ріжучий.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнала повністю і дав показання про те, що на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває. 19.03.2011, приблизно о 13.30 год. вона прийшла додому в гуртожиток за адресою: Київська область сел. Гостомель, вул. Радгоспна, 41, від своєї матері ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. У гуртожитку на сходинковій площадці між першим та другим поверхом приміщення гуртожитку вона зустрілася з ОСОБА_2, яка перебувала в стані алкогольного спяніння, а тому на ґрунті неприязних відносин почала виказувати в її бік образи та погрози, а саме: що вона хоче щоб вона не проживала у вищевказаному гуртожитку й через те, що в неї є молодий чоловік, з яким вона хотіла мати стосунки. Вона відповіла, щоб ОСОБА_2 йшла й проспалася, та з метою уникнути подальшого конфлікту, вона зайшла до своєї кімнати. Так як їй необхідно було приготувати їжу для своєї родини, вона послухала, що в коридорі гуртожитку не було чутно голосу ОСОБА_2, пішла зі своєї кімнати на кухню, яка в даному гуртожитку являється загальною і одною на поверсі. Через те, що кухня являється загальною, тому особистий посуд мешканці зберігають у своїх кімнатах, і тому по коридору до кухні вона йшла з кухонним ножем, який взяла з собою з кімнати для готування їжі. Йдучи до кухні, вищевказаний ніж вона тримала в правій руці. Коли вона вже перебувала на вході до кухні, то ззаду до неї зі своєї кімнати підбігла ОСОБА_2 і схопила її за волосся й потягнула її до підлоги. Вона впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_2 почала бити її головою об підлогу продовжуючи тримати її за волосся, скільки разів вона її била вона не памятає, при цьому наносила їй удари по голові зверху мобільним телефоном, який тримала в своїй правій руці. В свою чергу вона почала хаотично відбиватися від ОСОБА_2 правою рукою, в якій тримала кухонний ніж, по її руках, як їй тоді здавалося, в результаті чого і нанесла ОСОБА_2 тілесні ушкодження. Скільки вона нанесла ударів ОСОБА_2 вона сказати не може, так як вона тримала її за волосся обличчям вниз. Потім ОСОБА_2 залишила її і присіла коло неї, потім піднялася разом з нею й пішла до своєї кімнати, а вона пішла до кухонної кімнати. На кухні вона поклала ніж, який тримала у руці під час бійки з ОСОБА_2 на один з кухонних столів. Заспокоїлася й почала прати. Їжу вона потім не готувала. Перебуваючи на кухні, вона чула як ОСОБА_2 постійно комусь видзвонювала по телефону. Вийшовши в коридор в приміщенні гуртожитку вона побачила на підлозі на місці де відбувалась бійка між нею та ОСОБА_2, пляму бурого кольору, схожу на кров. Побачивши кров, вона знову зайшла на кухню. Через декілька хвилин після цього до їхнього гуртожитку прибули працівники Гостомельського СВМ, яким вона розповіла про все, як відбувалися бійка між нею та ОСОБА_2 Працівники міліції вилучили з кухонної кімнати ніж, який вона тримала у правій руці під час бійки з ОСОБА_2, а потім доставили її до приміщення Гостомельського СВМ для відібрання пояснень по суті вище вказаного конфлікту. Які саме тілесні ушкодження вона нанесла ОСОБА_2, вона не помітила, так як дана подія проходила дуже швидко. Під час їхнього з ОСОБА_2 конфлікту, нікого з мешканців гуртожитку вона в коридорі не бачила, і до їхнього конфлікту ні хто не втручався. Свою вину у вчиненні даного злочину визнає повністю. Заявлений потерпілою цивільний позов визнає частково, а саме в повному обсязі визнає, завдану матеріальну шкоду та частково визнає моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Просить суд суворо її не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні дала показання про те, що 19.03.2011, приблизно о 09.00 год., вона, разом з іншими мешканцями їхнього гуртожитку прибирали прилеглу територію. Їх сусідка на імя ОСОБА_4, прізвище її вона не знає, яка проживає на першому поверсі гуртожитку, побачивши, що під час прибирання території відсутня ОСОБА_1, пішла до її кімнати покликати її прибирати територію. ОСОБА_5 в той час перебувала у своїй кімнаті. Приблизно через 5 хвилин до них повернулася ОСОБА_4 й повідомила, що через закриті двері ОСОБА_1 сказала їй, що хвора й прибирати територію не піде та висловилися при цьому непристойними словами. Приблизно об 11.00 год., вона та мешканці їхнього гуртожитку прибрали прилеглу до нього територію й після цього вона пішла до продуктового магазину «Совхозний», розташованого в кінці вулиці Радгоспній, в сел. Гостомелі Київської області, де купила продукти харчування та пляшку пива. Вийшовши з даного магазину, вона зустріла наглядно знайомих дівчат, які сиділи за столиком біля даного магазину. Вживали горілку, яка була в пляшці обємом 250 мл. Вона підійшла до них почала вживати алкогольні напої разом з ними, вживши при цьому 100 г горілки. Після цього, вона пішла додому. Приблизно о 13.00 год., вона прийшла до гуртожитку й зайшла одразу до своєї кімнати, поставила пакет з продуктами й пішла до кухонної кімнати готували їсти. Кухонна кімната на другому поверсі одна й загальна. Зайшовши в кухонну кімнату вона побачила ОСОБА_1, яка також щось готувала на кухні, зайнявши при цьому усі конфорки на єдиній газовій плиті. Вона сказала ОСОБА_1, що як прибирати територію, так вона не може, а як готувати, то вона всі конфорки позаймала. В цей час ОСОБА_1 стояла й мила посуду біля мийки, а вона підійшла до другої мийки, яка знаходиться поряд, в цей час ОСОБА_1 нанесла їй один удар ножем, який тримала в правій руці в черево з правої сторони. Вона відчула біль з правої сторони черева. ОСОБА_1 в цей момент знову нанесла їй тим же ножем, який продовжувала тримати в правій руці удар в область грудної клітини в районі серця. Після цього вона пішла до своєї кімнати викликати працівників міліції, подзвонила своєму співмешканцю та викликала швидку допомогу. Потім зразу вийшла в коридор й стала на коридорі біля вхідних дверей до кухонної кімнати та сказала ОСОБА_1, що вона викликала міліцію й вона тепер буде відповідати. ОСОБА_1 в цей час стояла біля газової плити. Почувши її слова ОСОБА_1 підбігла до неї в коридор й побачивши, що вона тримається за черево та втрачає свідомість нанесла їй ще два удари тим же ножем, в область передньої поверхні лівого плеча. Після чого, ОСОБА_1 пішла до себе в кімнату. Після отриманих ударів вона одразу впала без свідомості в коридорі. Скільки вона пролежала в коридорі біля входу до кухонної кімнати вона не знає. Прийшовши до тями вона відчувала, що в неї дуже сильно льє кров, тому вона одразу пішла до своєї кімнати, чекати працівників міліції та швидкої допомоги, які приїхали майже одночасно. Працівники швидкої допомоги одразу побачивши її, поклали її на носилки та винесли до карети швидкої допомоги й повезли до Ірпінської центральної лікарні, в якій вона пролежала тривалий час, так як їй наносили багато швів та інше. Що робила потім ОСОБА_1 вона не знає, так як вона вже потім її не бачила. Також потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що під час конфлікту вона знаходилась в стані алкогольного спяніння та була ініціатором конфлікту. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що вона проживає у гуртожитку № 41, по вул. Радгоспній, в сел. Гостомелі Київської області, у кімнаті № 2. По сусідству з нею у кімнаті № 13 проживає ОСОБА_2, а у кімнаті № 10 ОСОБА_1 Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тривають стійки неприязні відносини, які не один раз переростали в конфлікт між ними. 19.03.2011, приблизно о 13.30 год., вона разом з іншими мешканцями їхнього гуртожитку, серед яких була ОСОБА_2 прибирали прилеглу до їхнього гуртожитку територію. В цей час одна з мешканців їхнього гуртожитку на імя ОСОБА_4, прізвище не знає, яка проживає у кімнаті № 5 гуртожитку, зайшла до кімнати ОСОБА_1, яка на той час перебувала у себе в кімнаті та попросила вийти й допомогти їм прибирати територію їхнього гуртожитку. ОСОБА_1 від прибирання відмовилася сказавши, що в неї болять ноги. Після цього, ОСОБА_4 пішла й вони далі прибирали територію. ОСОБА_2 разом з ними прибирала і при цьому ніяких конфліктів між нею та ОСОБА_1 не було. Що відбувалося між ними цього дня після прибирання території, їй не відомо, так як вона відразу ж поїхала на ринок за продуктами харчування. Повернувшись з ринку до приміщення гуртожитку приблизно о 15.00 год. вона побачила, що з другого поверху спускалися працівники міліції й працівники швидкої допомоги, які на носилках зносили ОСОБА_2 Чи була на тілі та одязі ОСОБА_2 кров вона не бачила, так як ОСОБА_2 була прикрита. ОСОБА_1Ф, в цей день вона взагалі не бачила.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілої, захисника, показання потерпілої, свідка та підсудної, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що винні дії підсудної ОСОБА_1 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового слідства дії підсудної ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Суд вважає таку кваліфікацію правильною, оскільки умисні дії підсудної ОСОБА_1 виражаються у заподіянні ОСОБА_2 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина підсудної ОСОБА_1 доказується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- показаннями підсудної ОСОБА_1, дані нею на досудовому слідстві, які збігаються з показаннями даними нею у судовому засіданні, де вона описує причини конфлікту між нею та ОСОБА_2 та події, під час яких нею було нанесено тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_2 (а.с. 57-58);

- показаннями потерпілої ОСОБА_2 дані нею на досудовому слідстві, які фактично збігаються з показаннями даними нею у судовому засіданні, де вона описує причини конфлікту між нею та ОСОБА_1 та події, під час яких нею було отримано тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 39-40);

- показаннями свідка ОСОБА_6 дані нею на досудовому слідстві, які фактично збігаються з показаннями даними нею у судовому засіданні, де вона описує причини конфліктів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 події, які відбувалися 19.03.2011 (а.с. 46);

- протоколом огляду місця події від 19.03.2011, яким зафіксовано результати огляду коридору та кухонної кімнати в приміщенні гуртожитку № 41, по вул. Радгоспній, в сел. Гостомелі Київської області (а.с. 12);

- фототаблицею до протоколу огляду місця події від 19.03.2011, на якій зображено приміщення гуртожитку № 41, по вул. Радгоспній, в сел. Гостомелі, Київської області, коридор де було виявлено сліди плям бурого кольору та деревяний стіл, на якому знаходився ніж, яким ОСОБА_1 нанесла ОСОБА_2 тілесні ушкодження (а.с. 13-19);

- протоколом огляду місця події від 19.03.2011 яким зафіксовано результати огляду приміщення приймального відділення центральної лікарні в м. Буча, вул. Польова, 19 Київської області (а.с. 20);

- фототаблицею до протоколу огляду місця події від 19.03.2011, на якій зображено приміщення приймального відділення центральної лікарні в м. Буча, вул. Польова, 19 Київської області (а.с. 21-26);

- протоколом очної ставки між потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченою ОСОБА_1 (а.с. 89-91);

- висновком судово-медичної експертизи від 13.07.2011 № 48/227, згідно з яким у ОСОБА_2 мали місце три непроникаючі колото-різані рани грудної клітини і передньої черевної стінки та розповсюджена різана рана передньої поверхні лівого плеча, які супроводжувалися гострою крововтратою і геморагічним шоком тяжкого ступеню, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя на час їх заподіяння, та які утворилися внаслідок не менш 4-й разової дії гострого предмету. можливо ножа, що діяв як колюче-ріжучий та ріжучий і по терміну заподіяння можуть відповідати 19.03.2011 (а.с. 36);

- протоколом впізнання предметів від 20.07.2011, згідно з яким ОСОБА_2 впізнала ніж, яким ОСОБА_1 нанесла їй тілесні ушкодження (а.с. 83,84);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 05.08.2011 (а.с. 92-93);

- постановою про приєднання до справи речових доказів від 23.06.2011 (а.с. 98);

- речовим доказами, а саме: поліетиленовим чорним пакетом для сміття, що скріплений печаткою «Для довідок № 2 Ірпінського МВ»з підписами понятих, в середині якого знаходиться светр чорно-сірого кольору зі слідами плям бурого кольору та слідами горизонтального розрізу тканини довжиною 20 см; футболка рожевого кольору зі слідами розрізу з правої сторони довжиною приблизно 20 см зі слідами бурого кольору; паперовим пакетом, що опечатаний печаткою «Для довідок № 2 Ірпінського МВ»з підписами понятих, в середині якого знаходиться кухонний ніж з коричневою рукояткою довжиною 13 см та лезом довжиною приблизно 16 см зі слідами плям бурого кольору та паперовим пакетом, що опечатаний печаткою «Для довідок № 2 Ірпінського МВ»за підписами понятих, в середині якого знаходяться змиви плям бурого кольору (а.с. 99), які за згодою учасників процесу не оглядались у судовому засіданні;

- іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Оцінюючи показання підсудної ОСОБА_1, при цьому, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що подія злочину дійсно мала місце в тому порядку, в якому її викладає підсудна ОСОБА_1, оскільки остання свою вину у вчиненому злочині визнала та щиро розкаялася, а очевидців подій, які відбувалися в приміщенні гуртожитку по вул. Радгоспній, 41 в сел. Гостомелі, Київської області, не було. Також в судовому засіданні було встановлено, що саме потерпіла ОСОБА_2, яка на момент події знаходилась у стані алкогольного спяніння, спровокувала конфлікт між нею та підсудною ОСОБА_1, який в подальшому переріс у бійку, а отже суд не може оцінювати показання підсудної ОСОБА_1 критично і приймає їх до уваги.

Також, в ході досудового слідства проводилася судово-медична експертиза ОСОБА_1 № 49/237 від 13.07.2011, згідно з якою зазначені в медичній документації на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 діагнози: закрита черепно-мозкова травма, Струс головного мозку? Забій мяких тканин голови при проведенні дослідження не враховувались, як не підтверджені обєктивними даними, згідно діючих Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, яку суд приймає до уваги, оскільки результати вказаної експертизи не спростовують наявність у підсудної ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, про які вона зазначала у своїх показаннях, даних нею на досудовому слідстві і у судовому засіданні, що є непрямим свідченням правдивості показань підсудної ОСОБА_1 де вона описує побиття її потерпілою ОСОБА_2

Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_2, приймаючи до уваги стійкі неприязні відносини між потерпілою ОСОБА_2 та підсудною ОСОБА_1, через постійні сварки, а також те, що вона на момент події потерпіла ОСОБА_2 знаходилась у стані алкогольного спяніння, спровокувала конфлікт між нею та підсудною ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що події злочину, скоєного ОСОБА_1 19.03.2011 в приміщенні гуртожитку № 41 по вул. Радгоспній, 41 в смт. Гостомель, Київської області, могли розвиватись в тому порядку, як вказує у своїх показаннях потерпіла ОСОБА_2, однак очевидців цих подій не було, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, суд не приймає до уваги свідчення потерпілої ОСОБА_2 в частині викладення послідовності подій злочину. В інший частині, суд приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_2

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_6, суд виходить з того, що даний свідок є для підсудної ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 сторонньою особою, незацікавленою в будь-якому результаті розгляду справи, а тому суд приймає їх до уваги.

Приведений об'єм доказів, суд визнає достатнім, самі докази допустимими, у зв'язку з чим, вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку відносно підсудної ОСОБА_1

Аналізуючи зібрані по даній кримінальній справі фактичні дані у їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібрані докази, а саме показання потерпілої, свідка та підсудної дані протоколів огляду місця події, висновки судово-медичних експертиз, висновки експертизи холодної зброї, відтворення обстановки та обставин подій, очною ставкою між потерпілою і підсудною, речовими доказами тощо, в повному обсязі доводять вину підсудної ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме заподіянню тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент його заподіяння, тобто умисному, протиправному заподіянню тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_2

Оцінка доказів в порядку ст. 67 КПК України, дає суду підстави вважати, що описані потерпілою, свідком та підсудною обставини злочину мали місце в тому порядку, в якому вони їх викладають, і показання останніх не є переказом показань один одного, а навпаки, кожне в своїй частині разом з іншими доказами по справі складають та повністю відтворюють всі обставини події, що досліджуються по справі, при цьому потерпіла, свідок та підсудна надають такі факти, про які не могли знати інші, і які також є прямими свідченнями достовірності їх показань. Тобто ці факти не тільки підтверджують їх показання, а й деталізують їх, висвітлюють подію злочину з різних боків. Все це, дає суду підстави зробити висновок про те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_2, настання злочинного наслідку тяжких тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_2, та причинним звязком між вказаними діями ОСОБА_1 та тяжкими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 При цьому, суд, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку підсудної ОСОБА_1 і потерпілої ОСОБА_2, що передувала події, їх стосунки, дійшов висновку, що ОСОБА_1 було скоєно злочин з прямим умислом, тобто вона усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, і бажала їх настання.

Обираючи міру покарання, суд враховує, що підсудна скоїв злочин, який віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які помякшують відповідальність підсудної, суд вважає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують відповідальність підсудного, судом не встановлено.

За місцем проживання підсудна ОСОБА_1 характеризується посередньо. За місцем реєстрації підсудна ОСОБА_1 характеризується позитивно. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. До кримінальної відповідальності раніше не притягувалась засудженою не була.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, помякшуючі відповідальність підсудної обставини, суд вважає, що виправлення підсудної можливе без відбування нею покарання, а тому призначає підсудній покарання у виді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням. При визначені розміру даного виду покарання, суд виходить з того, що призначене покарання має бути, необхідне й достатнє для виправлення підсудної та попередження нових злочинів, а тому вважає за доцільним призначення мінімального строку даного виду покарання, визначеного ч. 1 ст. 121 КК України

Запобіжний захід у відношенні підсудної суд залишає без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 81 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 суд задовольняє частково.

Суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з підсудної ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні знайшло підтвердження заподіяння ОСОБА_1 матеріальної шкоди ОСОБА_2 у розмірі 3 464,71 грн., яке знаходиться в безпосередньому звязку із злочином скоєним ОСОБА_1, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., суд задовольняє частково, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дійсно мало місце заподіяння ОСОБА_1 своїми злочинними діями, такої шкоди, що виражається у певних фізичних стражданнях останньої внаслідок заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень. Однак суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, визначений потерпілою, у 50 000,00 грн. не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні та не був обґрунтований потерпілою та її представником, а тому суд, стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, розмір якої визначає у сумі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 323, 324, 327 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання по цій статті у виді позбавлення волі строком 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1, повідомляти органи виконання покарання про зміну свого місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації до органу виконання покарання.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Київській області витрати, повязані з проведенням судової експертизи у розмірі 607,82 грн.

Речові докази по справі, які знаходяться в камері схову Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області знищити.

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, 3 464,71 грн. матеріальної шкоди, та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно підсудної ОСОБА_1, залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 15 діб із моменту проголошення вироку, підсудними в той же строк із моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_4