№ провадження 1-в/646/488/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.15 року Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Червонозаводським районним судом м.Харкова та Диканівською ВК УДПтСУ в Харківській області (№12) заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Браїлівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою раніше судимого: 22.02.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, засуджений: 05.06.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 роки 3 місяці позбавлення волі про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»-

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього амністії на підставі Закону України Про амністію у 2014 році.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснювалося в режимі відеоконференції під час трансляції з Диканівської виправної колонії.
В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Представник колонії у судовому засіданні заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали особової справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2013 року за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, при цьому призначаючи покарання суд застосував правила ст.71 КК України та частково приєднав не відбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.02.2012 року. Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2013 року ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України до закінчення іспитового строку, встановленого вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.02.2012 року за яким ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.185 КК України.

Згідно ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Частиною 3 статті 9 ЗУ «Про амністію у 2014 році» встановлено, що у разі якщо до особи може бути застосовано кілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за злочини, які не поєднані з насильством, не є небезпечними для життя і здоров`я; на день набрання чинності Законом України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 р., тобто станом на 19.04.2014 р., відбув не менше 1/4 призначеного строку покарання - 10 місяців 14 днів.

Згідно п. «в» ч.1 ст.8 Закону України «Про амністію в 2014 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Таким чином законодавець наголосивши на посиланні: «знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин», тим самим передбачив, що попередня судимість також була за тяжкий злочин. (Інформаційний лист від 26.05.2014 року №223-75704-14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ)
Відповідно до матеріалів справи засуджений ОСОБА_5 має лише одну судимість за тяжкий злочин, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону України Про амністію у 2014 році у відношенні ОСОБА_5 визначених статтею 4 Закону України Про застосування амністії в Україні №392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року, судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено, а тому вказана особа підлягає звільненню від відбування покарання з підстав передбачених ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в Україні», положеннями ст.ст.2, 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.85, 86 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від подальшого відбування покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який відбуває покарання у виді позбавлення волі- протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1