Провадження № 1-кп/127/908/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2015 р. за № 0000038 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.07.2009 р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

14.03.2012 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 год. громадських робіт;

14.05.2012 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 5 місяців 16 днів;

25.11.2013 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, звільнився 06.06.2014 р. на підставі акту амністії;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

20.02.2015 р. в період часу з 15:20 год. по 15:40 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в маршрутному транспорті №25, що рухався по маршруту «Залізничний вокзал Вишенька» в м. Вінниці, побачив раніше незнайому йому жінку, якою в подальшому виявилась ОСОБА_6 на плечі якої знаходилась жіноча сумочка, яку вона притримувала руками. Помітивши в сумці ОСОБА_6 гаманець, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення даного гаманця. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету наживи, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 таємно, шляхом вільного доступу з жіночої сумки ОСОБА_6 вчинив крадіжку жіночого гаманця «Gefiro», в якому знаходились грошові кошти в сумі 140 грн., залишкова вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №227 від 26.03.2015 р. становить 301,07 грн. Після чого ОСОБА_5 з місця злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 441,07 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив його за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілих, думку прокурора, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 та ч. 3 ст. 349 КПК України вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами кримінального провадження і вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт таємного викрадення останнім майна потерпілої, що підтверджується його чіткими та послідовними поясненнями. Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у тому числі й проти власності, вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Суд також враховує, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, потерпіла звернулась до суду із заявою, згідно з якою претензій до обвинуваченого не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілих щодо виду та міри покарання для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства не можливе, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді арешту.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ, що повернуто потерпілій, слід залишити останній.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичного дослідження слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши не залишати місце проживання без дозволу суду та з`являтись до суду за першою ж вимогою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. витрат на проведення криміналістичних досліджень;

Речові докази, що знаходяться у потерпілої ОСОБА_6 , залишити останній.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: