Провадження №1-кп/127/1181/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5
ОСОБА_6 ,
за участю потерпілої ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
27 березня 2015 року, близько, 10.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю ОСОБА_7 , яка винаймала кімнату у квартирі, в якій проживає ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму дверей до кімнати ОСОБА_7 , проник всередину, де із письмового столу здійснив крадіжку ноутбука торгової марки «Lenovo» моделі «G 50-30», вартість якого, згідно з висновком експерта №501/15-21 від 17 квітня 2015 року, становить 6959 гривень 70 копійок. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
У судове засідання ОСОБА_5 не зявився, зі слів його законного представника ОСОБА_6 , він за станом здоров`я не може приймати участь у судовому засіданні.
Відповідно до ст. 512 ч. 1 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обовязковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що вона винаймала кімнату в квартирі АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 27 березня 2015 року, коли вона повернулася до кімнати, яку вона винаймала, то виявила, що із письмового столу пропав ноутбук торгової марки «Lenovo» моделі «G 50-30». Ноутбук їй повернули, претензій немає.
Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 суду пояснила, що її внук ОСОБА_5 страждає на психічне захворювання. 27 березня 2015 року внук проник у кімнату, яку у них винаймала потерпіла ОСОБА_7 , та викрав ноутбук. Потерпілій ОСОБА_7 ноутбук повернули.
Вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, також підтверджується: протоколом прийняття заяви у ОСОБА_7 , згідно з яким остання повідомляла, що 27 березня 2015 року із кімнати в квартирі АДРЕСА_2 у період часу з 08.00 год. до 16.00 год. була вчинена крадіжка її ноутбука (а.с. 44); протоколом огляду ноутбука торгової марки «Lenovo» моделі G50-30 (а.с. 40-43); висновком експерта №501/15-21 від 17 квітня 2015 року, згідно з яким ринкова вартість ноутбуку торгової марки «Lenovo» моделі «G 50-30» (при умові робочого стану та збереженні усіх функцій), з урахуванням зносу, станом на 27 березня 2015 року, складала: 6959,70 грн. (а.с. 33-34); постановою про визнання предмету речовим доказом (а.с.28); довідкою КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20-1642 від 14 квітня 2015 року, згідно з якою ОСОБА_5 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація з 15 травня 2011 року по 01 червня 2011 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг» (а.с.37); зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_7 , згідно з якою ноутбук марки «Lenovo» моделі «G 50-30» був перееданий їй на відповідальне зберігання (а.с. 22).
Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.
Відповідно до ст. 19 ч. 1 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з висновком судово психіатричного експерта №121 від 06 серпня 2015 року, в період вчинення злочину ОСОБА_5 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в теперішній час ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, не маже усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом, потребує амбулаторного примусового лікування у лікаря психіатра за місцем проживання ( а.с. 23-27 ).
Заслухавши думку прокурора, законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_7 , які просили звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності і застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд вважає, що ОСОБА_5 , який вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, не є субєктом злочину, він не підлягає кримінальній відповідальності і покаранню, до нього можуть бути застосовані лише примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання ОСОБА_5 , обставини вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, поведінку останнього до та після його вчинення, інвалідність 2-ї групи, позитивну характеристику, вимоги закону щодо гуманності по відношенню до осіб, які потребують застосування до них примусових заходів медичного характеру, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 185 ч. 3 КК України, для його лікування і соціальної адаптації, запобігання вчинення ним нових суспільно-небезпечних діянь слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Питання щодо речового доказу вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 3 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності.
Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Речовий доказ ноутбук торгової марки «Lenovo» моделі «G 50-30», який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , залишити їй за належністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.
Суддя: