УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/883/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1ст.389-1 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.389-1 КК України,
на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року,
обвинуваченої ОСОБА_7
в апеляційній скарзі заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, просить скасувати даний вирок та постановити новий, яким визнати ОСОБА_7 винною за ч. 1 ст. 389-1 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.06.2015р. та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Зазначає, що вирок підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом неправильно застосований закон про кримінальну відповідальність, а саме не враховано, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 19.10.2015 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389-1 КК України, і призначено їй покарання: один рік обмеження волі.
Відповідно до ч.1ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.06.2015 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на неї наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня взяття під варту.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, під час розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 26.04.2015 між потерпілою ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої ОСОБА_7 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Згідно цієї ж угоди потерпіла ОСОБА_9 і підозрювана ОСОБА_7 узгодили призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, та встановленні іспитового строку на 1 рік з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п. 2, 3, 4 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
За даною угодою сторони між собою домовились, що спричинену потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. ОСОБА_7 зобов`язується виплатити до 01.07.2015 року.
При укладенні угоди про примирення потерпілій ОСОБА_9 та підозрюваній ОСОБА_7 були роз`яснені суть і зміст ст. 476 КПК України щодо наслідків невиконання угоди. Вони ознайомленні з ними, про що засвідчили особистими підписами в угоді.
16.06.2015 року Андрушівським районним судом Житомирської області у підготовчому судовому засіданні по справі № 272/495/15-к за наслідками розгляду обвинувального акту та угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_9 і підозрюваною ОСОБА_7 винесено вирок, яким затверджено угоду про примирення від 30.04.2015р. у кримінальному провадженні.
Проте, до теперішнього часу ОСОБА_7 жодних заходів, спрямованих на відшкодування потерпілій ОСОБА_9 спричиненої матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. не вжила, з метою виконання угоди і відшкодування шкоди, не працевлаштувалась та свідомо умисно ухилилась від її виконання. Таким чином, умови вищевказаної угоди про примирення від 30.04.2015 року ОСОБА_7 умисно не виконала, а саме матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн. потерпілій ОСОБА_9 в термін до 01.07.2015 року не відшкодувала.
Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 , яка просила розглянути апеляційну скаргу на розсуд суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, відповідно до ч.3ст.349 КПК України, допитавши обвинувачену, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо зазначених обставин, роз`яснивши їй та іншим учасникам наслідки такого розгляду, зокрема, неможливість надалі оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, з чим всі учасники, в тому числі, прокурор, погодились.
Дії ОСОБА_7 за ч.2ст.286 КК України кваліфіковані правильно, що не оспорюється в апеляційній скарзі.
Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_7 із застосування ст.71 КК України, суд першої інстанції неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16.06.2015 Андрушівським районним судом Житомирської області у підготовчому судовому засіданні по справі № 272/495/15-к за наслідками розгляду обвинувального акту та угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_9 і підозрюваною ОСОБА_7 , узгоджено покарання останній в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, та встановлення іспитового строку на 1 рік з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 1 п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, та ухвалено вирок, яким затверджено угоду про примирення від 30.04.2015.
Таким чином, кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинено після постановлення вироку, а відтак, остаточне покарання їй має призначатись за правилами ч.1,4 ст. 71 КК України.
За таких обставин, коли встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_7 був неправильно застосований закон про кримінальну відповідальність, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання та ухвалення в цій частині нового вироку з призначенням обвинуваченій покарання відповідно до вимог закону.
Керуючись ст.ст. 404, 407,420 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 19.10.2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.
Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 389- 1 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.06.2015 року за правилами ст.72 КК України та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції судового рішення, а засудженій, яка тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді :