АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1027/15-к Номер провадження 11-кп/786/793/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Н.З.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000409 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дейкалівка Зіньківського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто:
за участю прокурора: ОСОБА_7
захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
На вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2015 року перший заступник прокурора Полтавської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: застосуванням закону, який не підлягає застосуванню, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.286 КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обв*язків передбачених ст.. 76 КК України

Вказує, що суд у порушення вимог закону безпідставно звільнив ОСОБА_6 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 19.07.2014 року, близько 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки „Фольцваген пасат, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Леніна в м. Зіньків Полтавської області у напрямку м.Полтава, при наближенні до перехрестя з вулицями Щорса та Гоголя, грубо порушив вимоги пунктів 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України, перевищивши дозволену в населеному пункті швидкість руху, внаслідок чого не зміг вжити заходів до зупинки транспортного засобу при виникненні перешкоди для руху та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку та в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху змінив напрямок руху, виїхавши вліво на смугу руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи №160 від 23.02.2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому тіла 5-го грудного хребця, перелому кісток носа, множинних гематом тіла, саден шкіри голови, тулубу, кінцівок, гемартрозу правого колінного суглобу, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Вирішено питання про речові докази.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, заслухавши думку прокурора про необхідність скасування вироку щодо ОСОБА_6 у зв`язку з безпідставним застосуванням ст. 75 КК України в частині додаткового покарання та постановленням нового, заперечення проти цього обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції згідно її меж, колегія суддів вважає , що апеляція прокурора підлягає до задоволення.

Судом у відповідності до положень ст.349 КПК України об`єктивно встановлені фактичні обставини вчинення злочину, які ніким під час судового розгляду не оспорювалися, і правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирок суду є незаконним в частині визначення покарання обвинуваченому і підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: застосування закону, який не підлягав застосуванню при призначенні покарання.

Так, суд при застосуванні положень ст.75 КК України звільнив ОСОБА_6 від відбування з випробуванням як основного, так і додаткового покарання.

Виходячи зі змісту ст.75 КК України та у відповідності до абз.1 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами), частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

З огляду на викладене, суд першої інстанції у порушення зазначених вимог закону безпідставно звільнив ОСОБА_6 від відбування додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на підставі застосування ст.75 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що інкримінований злочин ОСОБА_6 скоїв в стані алкогольного сп*яніння , після того як швидка допомога забрала з місця ДТП травмованого потерпілого, обвинувачений самовільно, до приїзду працівників ДАІ, покинув місце аварії. Таким чином на підставі вказаного, колегія суддів вважає , що відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Застосування ст. 75 КК України до основного покарання обвинуваченому визначеному судом , колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим, оскільки потерпілий в добровільному порядку відшкодував всю завдану його діями шкоду потерпілому , який претензій до обвинуваченого не має .

Таким чином, на підставі вказаного апеляція прокурора і підлягає задоволенню з підстав в ній зазначених.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

ЗАСУДИЛА :
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області задовольнити , а вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, засудивши ОСОБА_6 за ч.І ст.286 КК України до 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов*язки передбачені ч.1 п.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через Апеляційний суд Полтавської області протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженому з моменту вручення копії вироку.

Судді:

______________ ______________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4