Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 1-285/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В.

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 проспект 40-років Жовтня, 17-Б, кв. 4 кім.7, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працює, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.127 та ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2012 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_2, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто маючи прямий умисел направлений на катування своєї співмешканки ОСОБА_1 за вчинення нею неправомірних дії стосовно його колишньої дружини, керуючи власним автомобілем НОМЕР_1, привіз ОСОБА_1 на територію Хотівського лісництва поблизу вул. Смерекової в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, де умисно наніс ОСОБА_1 чисельні удари, не менше 33, руками, ногами та дерев'яною палкою по різних частинах тіла та голови, чим спричинив їй сильний фізичний біль, спричиняючи фізичні, моральні страждання і мучення, зняв із ОСОБА_1 весь її одяг, таким чином позбавивши її тепла. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 31/Д від 03.02.2012 року на тілі ОСОБА_1 виявлено чисельні садна та синці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого, маючи умисел на незаконне заволодіння майном потерпілої, відкрито заволодів речами останньої, а саме: матерчатою сумкою, яка матеріальної цінності не представляє, грошовими коштами в сумі 450 грн., мобільним телефоном «ОСОБА_3 К-750і», вартістю 327,65 грн., в якому знаходилась сім-карта «Лайф» № 063-054-55-95, вартістю 13,20 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 30 грн., срібним ланцюжком вагою 5 г., вартістю 110,28 грн., срібним хрестиком вагою 3 г., вартістю 128,33 грн., шкіряною курткою, вартістю 1518,84 грн., шкіряними черевиками, вартістю 321,23 грн., джинсами, вартістю 284,79 грн., светром, вартістю 109,44 грн., бюстгальтером, вартістю 68,16 грн., трусами, вартістю 33,85 грн., шкарпетками, вартістю 4,05 грн., чим спричинив ОСОБА_1 матеріального збитку на загальну суму 3 399,82 грн.

Після скоєного, залишивши ОСОБА_1 в лісі, ОСОБА_2 з місця вчинення злочину з речами останньої зник.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що з квітня 2010 року він проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_1. ОСОБА_4 його колишня дружина, у них є двоє спільних дітей Анна, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5

08.01.2012 року, вдень, він посварився з ОСОБА_1 В цей же день ввечері йому зателефонувала його колишня дружина, яка повідомила, що до неї на роботу приходила ОСОБА_1, яка влаштувала там сварку та бійку. Почувши це, він обурився та розізлився на ОСОБА_1 та вирішив її покарати. Він зателефонував та зустрівся з ОСОБА_1, потім вони разом поїхали на його автомобілі НОМЕР_2 додому. Під час поїздки між ними виникла сварка. Під час сварки він дуже розлютився на ОСОБА_1 та вирішив завести її в ліс, щоб забрати у неї всі речі та одяг. З цією метою він поїхав в ліс, який розташований в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області. Коли ОСОБА_1 зрозуміла, що він везе її в ліс, то вона намагалась втекти, тому він вдарив її один раз рукою в обличчя. Приїхавши в ліс, він зупинив автомобіль на галявині, витягнув ОСОБА_1 із автомобіля і штовхнув її на землю. Потім став її бити, наносячи удари руками та ногами по різних частинах її тіла. Під час побиття він знайшов у лісі дерев'яну палицю, довжиною до одного метра та почав бити нею ОСОБА_1 В загальному він наніс їй багато ударів руками, ногами та палкою, точну кількість сказати не може. Потім він забрав у ОСОБА_1 її сумку, в якій були гроші в сумі 450 грн. різними купюрами, мобільний телефон «Соні Еріксон». Також ОСОБА_2 зняв із ОСОБА_1 весь одяг, а саме шкіряну курточку, черевики, джинси, светр, бюстгальтер, труси та шкарпетки. Під час зняття одягу, він зірвав з ОСОБА_6 срібний ланцюжок із хрестиком. Всі ці речі він поклав у свій автомобіль та поїхав звідти, залишивши ОСОБА_1 оголеною в лісі. Забрані у ОСОБА_1 речі, викинув до сміттєбаку.

У вчиненому щиро розкаюється, просить призначити йому покарання не повязане з позбавленням волі, заподіяні збитки він відшкодував потерпілій у повному обсязі.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні катування та розбійному нападі також підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, із показань потерпілої ОСОБА_1 вбачається, що з квітня 2010 року вона почала проживати з цивільному шлюбі із ОСОБА_2. Останній був у минулому одружений з ОСОБА_4 Коли вони познайомились із ОСОБА_2 та почали спільно проживати, то його колишня дружина весь час намагалась їх посварити.

08.01.2012 року вранці вона зателефонувала ОСОБА_2 на мобільний телефон, але він не відповідав. Приблизно о 12 год. ОСОБА_2 зателефонував їй та повідомив, що він налагодив стосунки із своєю колишньою дружиною. Через це вона дуже розізлилась, поїхала до ОСОБА_4 на роботу в магазин «АРАКС», де з останньою вчинила сварку, схопила її за волосся. Коли припинилась сварка ОСОБА_1 пішла в кафе, де випила вина. Приблизно о 16 -17 год. їй зателефонував ОСОБА_2 і запитав де вона знаходиться. ОСОБА_1 повідомила, що перебувала в кафе. Тоді він приїхав до неї та попросив поїхати з ним додому. Вона погодилась,сіла у автомобіль ОСОБА_2 По дорозі вона помітила, що вони під'їжджають до лісу, та запитала куди вони їдуть. ОСОБА_2 відповів, що їде її вбивати і шукає підходяще місце. В той час вона злякалась та намагалась відчинити двері автомобіля, щоб вийти. Тоді ОСОБА_2 схопив її за волосся та наніс один удар рукою по обличчю. Коли вони приїхали в ліс, ОСОБА_2 зупинив свій автомобіль на якійсь галявині та витягнувши її із автомобіля штовхнув на землю. Після цього почав наносити їй удари руками, ногами і дерев'яною палкою, яку знайшов у лісі, по різних частинах тіла та голови. Він наніс дуже багато ударів, їх кількість назвати не може, оскільки не рахувала. Потім ОСОБА_2 вихватив з її руки сумку, в якій знаходились гроші в сумі 450 грн. різними купюрами, мобільний телефон «ОСОБА_3 К-750І», в ньому знаходилась сім карта «Лайф» № 063-054-55-95, на рахунку якої були кошти в сумі 30 грн., зірвав з неї срібний ланцюжок вагою приблизно 5 г. із срібним хрестиком 3 г. Після цього ОСОБА_2 зняв з неї весь одяг, а саме шкіряну курточку чорного кольору із вставками хутра з кролика, шкіряні черевики чорного кольору, джинси синього кольору, светр білого кольору, бюстгальтер, труси та шкарпетки червоно кольору. Весь знятий з неї одяг та сумку із телефоном та грошима ОСОБА_2 поклав у свій автомобіль, не сказавши нічого поїхав, залишивши її оголеною в лісі. Коли ОСОБА_2 поїхав, вона пішла по дорозі, що пролягала через ліс та вийшла до жилих будинків. Там вона звернулась до мешканців тих будинків і вони викликали працівників міліції.

Просить призначити підсудному покарання не повязане з позбавленням волі, збитки підсудним їй відшкодовані у повному обсязі.

Із оголошених у судовому засіданні згідно ст.ст. 306,314 КПК України показань ОСОБА_4 (а.с.91-92) вбачається, що ОСОБА_2 її колишній чоловік з яким вона розлучилася приблизно в 2010 році і з того часу проживають окремо. У ОСОБА_2 приблизно рік назад з'явилась знайома на ім'я ОСОБА_4, з якою він почав спільно проживати. З того часу ОСОБА_4 постійно телефонувала ОСОБА_4 та вимагала припинити будь-яке спілкування із ОСОБА_2. ОСОБА_4 пояснювала, що ОСОБА_2 спілкується із своїми доньками, проте ОСОБА_4 відмовлялась це слухати і наполягала на своєму.

08.01.2012 року ОСОБА_4 перебувала на роботі в приміщенні магазину «АРАКС», який розташований в м. Києві по вул. В.Кільцева,10. Там вона працює менеджером-консультантом. В той день, її менша донька ОСОБА_5 пішла в магазин разом із нею, оскільки не хотіла залишатись вдома. Приблизно о 14 год. до ОСОБА_4 прийшла співмешканка її колишнього чоловіка - ОСОБА_4. Остання одразу почала сваритись та вимагати припинити спілкування із ОСОБА_2. На думку ОСОБА_4, ОСОБА_4 свариться оскільки вважає її винною в тому, що ОСОБА_2 не хоче з нею одружуватись. Під час сварки ОСОБА_4 не могла самостійно заспокоїти ОСОБА_4 та була змушена звернутись до працівників охорони магазину. Тільки після їхо втручання, ОСОБА_4 пішла. Після цього, ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_2 та попросила його поговорити із ОСОБА_4, щоб вона більше не телефонувала і не приходила до неї.

Через певний час ОСОБА_4 дізналась від ОСОБА_2, що він вивіз ОСОБА_4 в ліс, де побив та роздягнувши залишив її в лісі оголеною.

Крім визнавальних показань підсудного, показань потерпілої, свідка ОСОБА_4 винність ОСОБА_2 у вчиненні злочинів також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- повідомленням ОСОБА_5 про те, що в с. Новосілки поблизу лісництва виявлена оголена жінка (а.с.2);

- заявою ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 спричинив їй тілесні ушкодження та заволодів її речами (а.с.5);

- протоколом огляду місця події від 12.01.2012 року - території Хотівського лісництва в с. Новосілки вул. Смерекова (а.с.12);

- протоколом огляду місця події від 12.01.2012 року під час якого оглянуто сміттєвий бак поблизу під'їзду № 6, будинку № 4-А, по вул. Лятошинського в м. Києві, де виявлені речі потерпілої (а.с.13-14);

- протоколом огляду місця події від 12.01.2012 року автомобіля НОМЕР_3 і технічний паспорт серії КХС № 534345 (а.с.15-16);

- протоколом огляду речових доказів від 20.01.12, під час якого оглянуто автомобіль НОМЕР_1 і технічний паспорт серії КХС № 534345 (а.с.19);

- протоколами очної ставки між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 17.01 та 19.01.2012 року, під час проведення яких останні підтвердили раніше дані ними показання (а.с.43-45, 50-51);

- протоколом відтворення обстановки та обставин подій із ОСОБА_2 від 19.01.2012 року, під час якої ОСОБА_2 вказав місце вчинення злочину, детально описав обставини вчинення злочину, вилучено деревяну палку, якою 08.01.2012 року ОСОБА_2 наносив удари ОСОБА_1 (а.с.53-59);

- висновком судово-медичної експертизи № 31/Д від 03.02.2012 року згідно якого на тілі ОСОБА_1 виявлено чисельні садна та синці, які утворились від дії не менше ніж 33 дій тупих предметів, та які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.74);

- висновком товарознавчої експертизи про вартість викраденого майна (а.с. 81-87).

Суд визнає, що підсудний, потерпіла, свідок ОСОБА_4 дали правдиві показання, які відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються з іншими дослідженими у справі доказами.

Таким чином, аналіз досліджених та оцінених по справі доказів свідчить про те, що вина підсудного у вчиненні катування та розбійного нападу доведена повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного і морального страждання шляхом нанесення побоїв і мучення з метою покарання потерпілої за дії скоєні нею; ч.1 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що вчинений ним злочини відносяться до злочину середньої тяжкості та тяжкого, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, обставинами, що помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст.127 ч.1 та ст.187 ч.1 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, враховуючи його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність судимостей, позитивні характеристики, а також те, що потерпіла не наполягає на позбавленні волі підсудного, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.81 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 олександра олександровича визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.127 та ч.1 ст.187 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.127 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч.1 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі :

-автомобіль НОМЕР_4 та технічний паспорт на вказаний автомобіль серії КХС № 534345, залишити у користуванні ОСОБА_2 (а.с. 21);

-деревяну палку, яка зберігається в камері схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, знищити (а.с. 61).

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення.

Суддя : С.В.Хрипун