Єдиний унікальний номер 1-19/11
номер провадження № 1/2501/2533/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2011 р. Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

судді -О.Ф.Костенко

при секретарі-Пирог В.В.

за участю прокурора-ОліфірА.В.

адвоката -ОСОБА_1

-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бахмачі справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, дітей не має, не працює, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, раніше засудженим не був, в скоєні злочину, передбаченого ст.. 122 ч.1 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, вдівця, неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, раніше засудженим не був, в скоєнні злочину, передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2010 року, близько 23 години, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись поблизу будинку №15 по вулиці Набережній в селі Стрільники, Бахмацького району, Чернігівської області, на грунті неприязних відносин, що виникли в процесі сварки з громадянином ОСОБА_4, наніс останньому декілька ударів руками та ногами в область обличчя та тулубу, в результаті чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктьової кістки із незначним зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали розлад здоровя на строк понад 21 день і не є небезпечними для життя.

19 серпня 2010 року, близько 23 години, ОСОБА_4С, перебуваючи в стані алкогольного спяніння на вулиці Набережній, №15 в селі Стрільники, Бахмацького району, Чернігівської області, на грунті давніх неприязних відносин наніс ОСОБА_3 один удар палкою по чолу голови, а другий кулаком в ліве око, які згідно висновку судово- медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе у умисному спричиненні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості не визнав і пояснив, що 19 серпня 2010 року, близько 23 години, він знаходячись у стані алкогольного спяніння, прийшов до двору господарства ОСОБА_4, щоб забрати там свою матір ОСОБА_5О, так як знав, що вона разом із вітчимом ОСОБА_6 знаходяться у ОСОБА_4 вдома і святкують релігійне свято „храм. Хвіртка в господарство була зачиненою, а тому він став стукати в неї. На подвіря з літньої кухні вийшов ОСОБА_4С, якого він попросив покликати його матір ОСОБА_5 У відповідь на це, ОСОБА_4 висловився в його адресу нецензурною лайкою і повернувся в літню кухню. Він знову став стукати у хвіртку і ОСОБА_4 знову вийшов на подвіря, у якого він знову попросив покликати його матір. В цей час з літньої кухні на подвіря вийшла його мати. ОСОБА_4 схопивши палку, яка стояла біля стіни літньої кухні, підійшов до хвіртки, відчинив її, і один раз вдарив палкою по голові. При цьому він і ОСОБА_4 знаходились один напроти одного. Палка, здається, знаходилась у лівій руці ОСОБА_4. Палка була довжиною до 1 метра, а в діаметрі мала розмір десь до 4 см. Потім на подвіря вийшла його сестра ОСОБА_7. Між ним, сестрою і ОСОБА_4 виникла словесна сварка, під час якої він знаходився на вулиці, а ОСОБА_7 і ОСОБА_4 знаходились в дворі біля хвіртки. Через декілька хвилин сварки на нього кинулась сестра ОСОБА_7 з наміром його вдарити, але він її відштовхнув, після чого ОСОБА_4 один раз вдарив його кулаком в область обличчя. Він також один раз вдарив правою ногою ОСОБА_4 по лівій нозі вище коліна, і вони з ОСОБА_4 схопились один за одного і впали на землю. Його сестра ОСОБА_7 вдарила його декілька раз ногою по тулубу. Він не втримався та вдарив ОСОБА_4 один раз кулаком в область обличчя, вони знову стали штовхатись і вдвох впали на землю. Коли вони піднялись із землі ОСОБА_4 держався за праву руку і сказав, що вона в нього дуже болить. Вважає, що перелом руки ОСОБА_4 міг виникнути в результаті падіння та боротьби на землі разом із ОСОБА_4. Під час бійки із ОСОБА_4 він був босий. В результаті бійки він також отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі та синця на повіках лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, і наміру примирятись із ОСОБА_4 він не має, а тому просить його притягнути до кримінальної відповідальності в порядку скарги приватного обвинувачення.

Допитаний в судовому засіданні як потерпілий в справі по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 122 ч.1 КК України, і як підсудний в справі за скаргою приватного обвинувачення, подану ОСОБА_3Г, ОСОБА_4 пояснив, що 19 серпня 2010 року, біля 23 години, він знаходився в дома у своєму господарстві під №15 по вулиці Набережній у селі Стрільники, Бахмацького району і святкував релігійне свято „храм разом із ОСОБА_7, її матірю ОСОБА_5О, і вітчимом ОСОБА_7 ОСОБА_8 у літній кухні. Почув, що хтось стукав у хвіртку, яка була зачинена, а тому вийшов на подвіря. На вулиці стояв ОСОБА_1 М, який знаходився у стані алкогольного спяніння, і попросив покликати його матір. Він зайшов у літню кухню, покликав ОСОБА_5, і вийшов з літньої кухні на подвіря, бо ОСОБА_3 продовжував стукати у хвіртку. Взявши біля літньої кухні лозину, товщиною у палець, він підійшов до хвіртки, відчинив її, і один раз вдарив цією лозиною ОСОБА_3 в область плеча. В цей час на подвіря вийшла сестра ОСОБА_7 і вони вдвох стали сварити ОСОБА_7 М, після чого ОСОБА_1 кинувся на ОСОБА_7, а він став її захищати. Між ними виникла бійка, в ході якої ОСОБА_1 став наносити йому удари ногами та руками в різні частини тіла. Коли ОСОБА_1 кинувся на ОСОБА_7, повалив на землю і став бити її кулаками. Під час бійки він на землю не падав, а лише повалив на землю ОСОБА_7, а ОСОБА_1 ногою, взутою у взуття, наніс йому удар ногою по руці, в результаті чого і трапився перелом руки. ОСОБА_7 він наніс лише 1 удар в область плеча. А ті тілесні ушкодження, які у нього були виявлені судово-медичним експертом, він ОСОБА_7 не наносив, і ці тілесні ушкодження у нього могли виникнути після 19 серпня 2010 року, так як він звернувся до експерта лише через 6 днів, а саме, 25 серпня 2010 року.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини підсудним ОСОБА_7 у спричиненні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості ОСОБА_4С, і на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 в спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3Г, їх вина в скоєних злочинах повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 19 серпня 2010 року, близько 23 години, вона, ОСОБА_4, її мати ОСОБА_5 і відчим ОСОБА_8 знаходились у літній кухні господарства ОСОБА_4 і святкували релігійне свято „храм. Почули, як хтось стукав у хвіртку, ОСОБА_4 вийшов на подвіря. Потім і вона вийшла на подвіря з літньої кухні, а потім і на вулицю і побачила, що біля хвіртки стояв її брат ОСОБА_3, який знаходився у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_4 взяв лозину у дворі і вдарив ОСОБА_3, але куди саме вона не бачила. Після цього брат накинувся на неї і почав бити кулаками. ОСОБА_4 підійшов і відштовхнув брата від неї, із-за чого між братом і ОСОБА_4 на землі виникла бійка, в ході якої брат став наносити удари ОСОБА_4 ногами та руками по різним частинам тіла. Потім вона побачила, як брат махнув ногою і попав ОСОБА_4 по руці, після чого ОСОБА_4 сказав, що у нього болить рука. На ногах у брата в той вечір були одягнуті кросівки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 19 серпня 2010 року, біля 23 години, знаходячись в гостях в господарстві ОСОБА_4 М, вона бачила, як ОСОБА_4 біля літньої кухні схопив деревяну палицю, і відчинивши хвіртку, вдарив цією палицею її сина по голові. Палка в діаметрі мала розмір біля 4 см, довжиною біля метра. Як їй здалося, удар ОСОБА_4 наносив сину по голові, держачи палку 2 руками. Емілія, яка вийшла на вулицю, також накинулась на ОСОБА_4, але він її відштовхнув. В цей час ОСОБА_4 кинувся на сина і схопив за одяг. В процесі їх штовханини вона намагалася їх розборонити і стала між ними. ОСОБА_4 замахнувся на неї, а тому син вдарив ОСОБА_4 по обличчю і ОСОБА_4 став бити сина ОСОБА_4 та син билися також і на землі.

ОСОБА_4 звернувся до судово-медичного експерта 20 серпня 2010 року (а.с.14). В цей же день ОСОБА_4 звертався до лікаря травматолога за медичною допомогою, про що зазначено в акті освідування ( а.с.14).

ОСОБА_3 звернувся до судово-медичного експерта 25 серпня 2010 року (а.с.18). 23 серпня 2010 року він звертався за медичною допомогою до лікаря-невропатолога, про що зазначено в акті освідування (а.с.18) і до сільського фельдшера ОСОБА_9 22 серпня 2011 року (а.с.110 ).

На а.с. 21 міститься висновок судово-медичного експерта №245, із якого вбачається, що у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктевої кістки, який по ступеню тяжкості відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Це тілесне ушкодження могло бути отриманим від ударів твердим тупим предметом, а саме, ногою, взутою у тверде взуття, в термін, вказаний потерпілим.

Згідно із висновком додаткової судово-медичної експертизи №21 (а.с.82), закритий косий перелом правої ліктевої кістки в нижній третині, майже в ділянці правого запястного суглобу, вказує на те, що малоймовірно, що він виник від прямого удару ногою без взуття.

При прямому ударі перелом, в основному, носить поперечний характер, а не косий.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №103 у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктевої кістки з незначним зміщенням, який міг утворитися від дії тупих предметів 19 серпня 2010 року за обставин, вказаних в описовій частині постанови, тобто, від удару ногою, обутою у взуття, і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя. Малоймовірно, що ці тілесні ушкодження могли утворитися під час падіння його на землю з висоти власного зросту за обставин, на які вказує ОСОБА_1, і найбільш ймовірно, при нанесенні удару ногою в ділянку правої руки. Цей перелом міг утворитися від одноразового удару тупим предметом.

Ці висновки судово-медичних експертиз узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_4, свідка ОСОБА_7

Згідно з висновком судово-медичного експерта №244 (а.с.25) у ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі та синця на повіках лівого ока, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження спричинені від дії тупих твердих предметів і могли утворитися при обставинах, вказаних в постанові, при ударах кулаками, ногами, палкою.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №102, у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі та синця на повіках лівого ока, які могли утворитися 19 серпня 2010 року від дії тупих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Найбільш ймовірно, що ці тілесні ушкодження могли утворитися від ударів кулаком, палкою і малоймовірно при падінні з висоти власного зросту. Найбільш ймовірно, що ці тілесні ушкодження могли утворитися не менш, як від 2-х травмуючи дій.

Ці висновки судово-медичних експертиз щодо ОСОБА_3, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_3, поясненнями ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7 І ОСОБА_5

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що органами досудового слідства дії підсудного ОСОБА_3 були правильно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України, так як він умисно наніс середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя потерпілого ОСОБА_4 але спричинило тривалий розлад здоровя на строк більше 3-х тижнів, 19 серпня 2010 року в селі Стрільники, Бахмацького району, Чернігівської області, в процесі сварки, яка переросла в бійку;

Правильною також є кваліфікація дій підсудного ОСОБА_4 за ст. 125 ч.1 КК України, так як він умисно, на грунті неприязних відносин, в процесі сварки, яка переросла в бійку, 19 серпня 2010 року в селі Стрільники, Бахмацького району, Чернігівської області спричинив ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_3Г, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а він ст. 12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості. Від скоєння цього злочину не настало тяжких наслідків. Підсудний, як особа, по місцю проживання характеризується тільки з позитивної сторони, раніше ні в чому осудному помічений не був, до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Як помякшуючі обставини суд враховує те, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності. Як обтяжуючу обставину суд враховує те, що підсудний скоїв злочин в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає за доцільне при призначенні підсудному покарання у відповідності із санкцією ст. 122 ч.1 КК України у виді обмеження волі, застосувати ст. 75 КК України, так як підсудного можливо виправити без реального відбування покарання, з випробуванням.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_4С, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а він ст. 12 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості. Від скоєння цього злочину не настало тяжких наслідків. Підсудний, як особа, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, раніше ні в чому осудному помічений не був. До адміністративної і кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря-нарколога не перебувє. Не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Як помякшуючі обставини, суд враховує те, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності. Як обтяжуючу обставину суд враховує те, що підсудний скоїв злочин у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити підсудному покарання у вигляді штрафу на користь держави в мінімальному розмірі, передбаченому в санкції ч.1 ст. 125 КК України, в сумі 510 грн.

ОСОБА_3 при подачі до суду скарги приватного обвинувачення, предявив позов про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином, в сумі 3000 грн. (а.с. 90,92 ). В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою позовну заяву і просить її задовільнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнав, так як він невинний в спричиненні ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно із ст. 49 КПК України „потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

ОСОБА_3 визнаний потерпілим постановою судді від 14.01.2011 року.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України „моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї . В результаті злочинних дій ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження, в результаті чого зазнав фізичного болю та душевних страждань. Але від отриманих тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не настало тяжких наслідків. Від скоєного злочину не відбулося значного погіршення здоровя на стаціонарному лікуванні він не знаходився, група інвалідності не призначалася. ОСОБА_3 не надані відповідні докази про знаходження його на амбулаторному лікуванні. Душевні страждання не були глибокими і тривалими. А тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, матеріального становища ОСОБА_4, який на даний час не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, суд вважає за доцільне стягнути моральну шкоду в сумі 300 гривень.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Застосувати до засудженого ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку терміном в (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України суд покладає на засудженого слідуючі обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку слід рахувати з часу проголошення вироку.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому слід залишити у вигляді підписки про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510 (пятсот десяти) гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в відшкодування шкоди, спричиненої злочином, 300 (триста) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя