н/п 1-кс/640/508/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" січня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ісламської Республіки Іран, громадянина Великобританії, не судимого, з вищою освітою, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст. 27 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,
22.01.2016 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 діб.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 2010 - 2011 році, громадянин Великобританії ОСОБА_5 прибув до України та оселився на постійне проживання у м. Харкові. 09.07.2013 ОСОБА_5 вступив у шлюб ОСОБА_9 , яка потай від ОСОБА_5 підтримувала інтимні стосунки з ОСОБА_10 , який періодично надавав тому послуги таксі.
В цей же період часу ОСОБА_5 на території України придбав квартиру АДРЕСА_2 і автомобіль «Hyundai Accent », державний номер НОМЕР_1 , які зареєстрував на ОСОБА_9 .
У 2013 році ОСОБА_5 стало відомо про наявність між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 інтимних стосунків і він систематично став висловлювати останній невдоволення цим. При цьому ОСОБА_5 наполягав на припиненні даних стосунків та натякав, що йому відомо домашню адресу ОСОБА_10 та він може розібратися із ним і незаконним шляхом, оскільки в Україні за гроші можна вирішити будь-яке питання, а в нього є достатньо грошей для цього.
Оскільки ОСОБА_9 не звертала уваги на ці вимоги та погрози і продовжувала підтримувати інтимні стосунки з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 з жовтня - листопада 2013 року почав періодично висловлювати аналогічні вимоги ОСОБА_10 , погрожуючи вбити його у разі їх невиконання.
У травні 2015 року ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_5 про свій намір розірвати із ним шлюб і вступити в подальшому в шлюб з ОСОБА_10 . ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль «Hyundai Accent », державний номер НОМЕР_1 , оформлені на ОСОБА_11 і у разі розірвання із ним шлюбу залишаться у неї, став обмірковувати шляхи залишення за собою права на дане майно. Усвідомлюючи, що одним із таких шляхів є шлях запобігання розірванню їх з ОСОБА_9 шлюбу, а також відчуваючи особисту неприязнь та ревнощі до ОСОБА_10 , ОСОБА_5 вирішив вбити його.
Не бажаючи власноручно скоювати вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_5 став підбирати виконавця запланованого ним злочину, враховуючи той факт, що потерпілий обережний та надає послуги таксі переважно особам, з якими знайомий, або тим, хто не викликає у нього сумнівів. Достовірно знаючи, що знайомий йому ОСОБА_12 , який проходив військову службу в зоні проведення антитерористичної операції і має навички поводження з вогнепальною та іншою зброєю, особисто знайомий з ОСОБА_10 і за своїми особистими якостями здатен за гроші скоїти злочин, ОСОБА_5 вирішив запропонувати йому скоїти вбивство ОСОБА_10 за винагороду в сумі 5000 доларів США.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 у червні 2015 року, точні час та місце не встановлені в ході досудового розслідування, зустрівся з ОСОБА_12 та запропонував останньому скоїти вбивство ОСОБА_10 за винагороду в сумі 5000 доларів США, з чим той погодився.
Отримавши від ОСОБА_12 згоду на скоєння умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_5 протягом послідуючого часу, особисто керуючи підготовкою вказаного злочину:
-надавав ОСОБА_12 відому йому інформацію про ОСОБА_10 , а саме відомості про маршрути пересування, місця проживання та тимчасового перебування, номер і модель автомобіля,
-особисто стежив за пересуванням ОСОБА_10 , з`ясовуючи його розклад дня,
-передав ОСОБА_12 раніше придбаний травматичний пістолет «Stalker» та набої до нього, який був останнім в подальшому використаний під час вчинення злочину.
ОСОБА_12 , діючи в межах злочинного умислу, спрямованого на скоєння умисного вбивства ОСОБА_10 , використовуючи отриману від ОСОБА_5 інформацію, протягом червня 2015 року, точні час та місце не встановлені в ході досудового розслідування, з метою підготовки до його реалізації відстежував шляхи пересування потерпілого та випробував в дії травматичний пістолет «Stalker».
Крім того, ОСОБА_12 , бажаючи у повному обсязі виконати замовлення ОСОБА_5 , а саме вбити ОСОБА_10 , та усвідомлюючи, що потерпілий відповідно до особистих якостей, буде чинити опір, з метою забезпечення реалізації свого злочинного наміру запропонував ОСОБА_13 прийняти участь у скоєнні злочину, запропонувавши за це винагороду в сумі 2500 доларів США, але той відмовився.
Таким чином, ОСОБА_5 підібрав ОСОБА_12 для скоєння за грошову винагороду умисного вбивства ОСОБА_14 , та особисто керував його підготовкою, а саме надав виконавцю необхідну інформацію щодо особи, маршрутів пересування, місць проживання та тимчасового перебування, номер і модель автомобіля потерпілого, а також передав травматичний пістолет «Stalker», який був тим застосований, тобто організував вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи та сприяв своїми діями його виконанню.
Отримавши стосовно ОСОБА_10 інформацію, достатню для скоєння його вбивства, ОСОБА_5 та ОСОБА_15 вирішили реалізувати їх злочинний намір 29.06.2015. Для цього ними був розроблений план, згідно з яким ОСОБА_15 на вулиці під приводом здійснення поїздки зупинить автомобіль ОСОБА_10 і запропонує йому поїхати до с. Кулиничі м. Харкова, де на території лісопосадки по вул. Животноводів, в якому його діям не зможуть завадити сторонні особи, здійснить вбивство потерпілого.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, переслідуючи потерпілого, ОСОБА_12 наздогнав останнього, та маючи намір, направлений на заподіяння смерті потерпілому, усвідомлюючи, що наносить удари у життєво важливі органи, розуміючи, що від його дій можуть настати наслідки у вигляді позбавлення життя потерпілого, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та допускаючи настання зазначених наслідків, наніс потерпілому, який знаходився у положенні лежачи обличчям вниз, серію ударів тупим твердим предметом.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_12 накинув на шию ОСОБА_10 мотузку, яку він попередньо взяв з собою, та спричинив здавлювання органів шиї потерпілого, внаслідок чого сталась механічна асфіксія, яка, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1235-С/15 від 31.07.2015, стала причиною смерті ОСОБА_10 .
Упевнившись, що ОСОБА_10 помер, ОСОБА_12 з місця події зник та повідомив ОСОБА_5 про скоєне ним вбивство потерпілого.
Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , тобто виконання замовлення ОСОБА_12 у невстановлені досудовим слідством час та місці зустрівся з ОСОБА_5 та отримав від нього матеріальну винагороду у вигляді 5000 доларів США.
09 грудня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.ч.3, 5 ст.27 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України організація та пособництво в умисному вбивстві на замовлення, тобто умисному противоправному заподіянні смерті іншій людині на замовлення, вчинене із корисних мотивів.
Обґрунтованість повідомленої підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст. 27 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, орган досудового розслідування підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.
Слідчий зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний великий обсяг слідчих дій, для закінчення досудового розслідування необхідно:
-долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-технічної експертизи по електронному пристрою вилученому під час обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_5 призначеної з метою встановлення чи відноситься він до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, додаткової судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 призначеної з метою встановлення, чи могли тілесні ушкодження виявлені на трупі потерпілого утворитися в наслідок нанесення ударів пістолетом «Stalker M906» вилученим в ході додаткового огляду місця події, молекулярно-генетичної експертизи по мотузці вилученій під час додаткового огляду місця події лісосмуги за місцем виявлення трупу ОСОБА_10
-вирішити питання про остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_12 і ОСОБА_5 та оголосити їм про підозру в остаточній редакції,
-відкрити сторонам матеріали кримінального провадження одна з яких не володіє мовою на якій проводиться досудове розслідування,
-скласти обвинувальний акт.
Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому останньому повідомлено про підозру, а саме те, що санкцією п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України, передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, у органа досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що ризики, заявлені при обранні запобіжного заходу Київським районним судом у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.
Орган досудового розслідування зазначає, що на даний час, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину підтверджується у тому числі і показами свідків, враховуючи, що підозрюваному відкриті протоколи допитів свідків з зазначенням їх місця мешкання, для обґрунтування застосування запобіжного заходу, і, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена максимальна міра покарання у вигляді довічного позбавлення волі, є громадянином Великобританії, маючи закордонний паспорт та який неодноразово перетинав кордон України, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду як на території України так і виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.
Крім того, враховуючи, що на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені усі обставини кримінального правопорушення, а саме механізм передачі грошових коштів ОСОБА_12 , відсутність даних про викрадене майно потерпілого, місцезнаходження якого до теперішнього часу не встановлено, а також враховуючи позицію підозрюваного, який не визнав провину та не надав свідчень щодо обставин злочину, є підстави вважати, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зважаючи на те, що відповідно до даних, отриманих в ході досудового розслідування, кримінальне правопорушення злочин, інкримінований ОСОБА_5 , був заздалегідь спланований, після його вчинення в продовж тривалого часу ретельно приховувався, що з урахуванням відмови від дачі показань підозрюваним ОСОБА_5 свідчить про небажання останнього сприяти органам досудового розслідування у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також вказує на завзятість його злочинних намірів і схильність підозрюваного до подальшого вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
Орган досудового розслідування зазначає, що є достатні підстави вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою без обрання розміру застави.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.
Захисник заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просила відмовити у задоволенні клопотання.
У судовому засіданні підозрюваний оспорював обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, вказуючи, що він ніякого злочину не скоював. Вважає, що для розгляду зазначеного клопотання необхідно викликати свідків, які були присутні при огляді місця події, а також експертів, яка надавали заключення по ДНК.
07.10.2015 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, тобто умисне вбивство, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення.
09.12.2015 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.ч.3, 5 ст.27 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України організація та пособництво в умисному вбивстві на замовлення, тобто умисному противоправному заподіянні смерті іншій людині на замовлення, вчинене із корисних мотивів.
09.12.2015 ухвалою Київського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 на шістдесят днів, тобто до 06.02.2016.
Клопотання щодо виклику в судове засідання свідків, які були присутні при огляді місця події, а також експертів, яка надавали заключення по ДНК, задоволенню не підлягає, оскільки воно не обґрунтоване. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не позбавлений можливості заявляти клопотання про виклик свідків до органу досудового розслідування
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Дійсно, ОСОБА_5 має вищу освіту, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є громадянином Великобританії.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи також, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, будучи громадянином іншої держави і маючи у розпорядженні значні суми грошових коштів (частина з яких вилучена під час проведення обшуку за місцем мешкання інші знаходяться на банківських рахунках в тому числі в фінансових установах інших держав) та паспорт на ім`я ОСОБА_21 , офіційно не працевлаштований, не має офіційного доходу, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, до 25.03.2016 р.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовження строку тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3, 5 ст.27 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 25 березня 2016 року, без визначення застави.
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про продовження тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Встановити строк дії ухвали до 25.03.2016 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1