Справа № 11-362 Головуючий у І інстанції Слива
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 30.03.2011
УХВАЛА

Іменем України

30 березня 2011р. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

Головуючого Шроля В.Р.

Суддів - Нагорного А.М., Загоруйка В.В.

з участю прокурора Скрипки І.М.

та адвоката ОСОБА_2

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, потерпілого та запереченнями на апеляції засудженого ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2010 року.

Цим вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, не маючий судимості,-

засуджений за ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_4 кв. раніше не судимий,-

засуджений за ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звільнені від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за те, що 25 листопада 2009р. в м. Біла Церква по вул. Сухоярській, біля Білоцерківського МРЕВ ДАІ ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5, де між ними в ході розмови виникла суперечка, під час якої ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар рукою в область голови.

11 грудня 2009р. ОСОБА_4 вирішив зясувати відносини з ОСОБА_5 і запропонував ОСОБА_3 та особі, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження у звязку з розшуком, прийняти участь в розмові з ОСОБА_5

Цього ж дня близько 20 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, взяли з собою металеві палиці, приїхали на вул. Замкову, 2/2 до гаража ОСОБА_5, підійшли до останнього, котрий знаходився в салоні свого автомобіля і умисно нанесли потерпілому удари металевими палицями по голові та іншим частинам тіла. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витягнули ОСОБА_5 з автомобіля і ще нанесли кілька ударів палицею по руках. В результаті вказаних дій ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження легкої та середньої тяжкості, з закритим переломом правої кисті та правої ліктєвої кістки.

Крім того, ОСОБА_4 10.02.2010р. перебуваючи на зупинці транспорту в м. Б. Церква на проспекті ОСОБА_6, незаконно придбав, - знайшов поліетиленовий пакет з наркотичною речовиною вагою 5,6 гр., який у нього був виявлений та вилучений за місцем проживання під час огляду працівниками міліції.

ОСОБА_3 у червні 2009р. перебуваючи біля залізничної колії по вул. Осипенко в м. Б. Церква незаконно придбав, - знайшов на землі 63 набої, калібру 5,6 мм., які під час огляду його помешкання працівниками міліції були виявлені і вилучені.

В поданій апеляції потерпілий вказує, що організатором злочину був ОСОБА_4, у якого виникла ідея заволодіти автомобілем, а виконавцем був ОСОБА_7, відносно якого кримінальна справа закрита. Посібниками злочину стали ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які заподіяли тілесні ушкодження. Однак, апелянт вважає, кваліфікацією дій засуджених за ст. 122 КК України безпідставною. Потерпілий вважає, що дії нападників мають бути кваліфіковані за ст. 289 ч.3 КК України, так як нападники заволоділи його автомобілем, місце знаходження якого не встановлена до сих пір. Заволодіння транспортним засобом передбачає застосування насильства і додаткової кваліфікації за спричинення тілесних ушкоджень не потребує, цей недолік досудового слідства, на думку апелянта, повинен був усунути суд першої інстанції.

Потерпілий просить вирок суду скасувати і справу повернути на додаткове розслідування.

В поданій апеляції прокурор вважає, що вирок суду підлягає зміні у звязку з не застосуванням кримінального закону, який підлягає застосуванню. Постановляючи вирок, судом не було вирішено питання щодо стягнення із засуджених судових витрат.

Прокурор в поданій апеляції просить вирок суду змінити, стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судові витрати у сумі 460,19 грн. за проведення хімічної експертизи та з ОСОБА_10 1216,16 грн. для проведення судово-балістичної експертизи.

В своїх заперечення на апеляцію потерпілого засуджений ОСОБА_3 вказує, що сам потерпілий не повязує своє побиття з незаконним заволодінням автомобіля. Як на досудовому та судовому слідстві потерпілий стверджував, що його побиття повязане з конфліктом, що мав місце 25 листопада 2009р. біля Білоцерківського МРЕВ ДАІ.

Засуджений просить вирок суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, потерпілого і його представника, які просили справу направити на додаткове розслідування, засуджених, що заперечували проти апеляції потерпілого, перевіривши вирок суду, матеріали справи і доводи апеляцій, судова колегія вважає апеляцію прокурора обґрунтованою, підлягаючою частковому задоволенню, а апеляцію потерпілого обґрунтованою і підлягаючою задоволенню.

Згідно вимог ст.22 КПК України, прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи.

Згідно вимог ст.374 ч.1 п.2 КПК України, Апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на додаткове розслідування, якщо є підстави для застосування кримінального закону про більш тяжкий злочин, обвинувачення у якому засудженому не предявлялось, якщо з цих підстав подана апеляція потерпілого.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і обєктивно дослідив всі докази зібрані досудовим слідство. Однак, досліджуючи докази по справі, суд не надав належної правової оцінки неповно і не всебічно дослідженим досудовим слідством обставинам, заволодіння засудженими, разом з іншими учасниками нападу на потерпілого, транспортним засобом , що належав потерпілому автомобілем «Мерседес С200» д/н, відповідальність за що має наступати за ст.289 ч.3 КК України.

Втім з матеріалів справи вбачається, що виникнення конфлікту і після побиття потерпілого, засуджені, разом з іншими учасниками нападу,- відкрито заволоділи транспортним засобом, який на прав власності належав потерпілому.

Постанова слідчого про закриття кримінальної справи по окремому епізоду не мотивована (т.3 а.с.39). Недостатньо мотивованими і винесеними передчасно є також і постанови щодо закриття кримінальних справ стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (т.3 а.с.69,70).

Разом з тим, щодо одного з учасників нападу, який досудовим слідством розшукується, порушена і розслідується кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України (Т.3 а.с.96).

При таких обставинах висновки досудового слідства про відсутність в діях засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України є передчасними. Ці обставини мають бути додатково перевірені, більш детально досліджені, і вони мають отримати обєктивну правову оцінку, в звязку з чим справа має бути направлена на додаткове розслідування.

При додатковому розслідуванні необхідно більш детально дослідити обставини виниклого між потерпілим і іншими учасниками нападу конфлікту, обставини заволодіння його транспортним засобом, а також обставини зникнення автомобіля. На підставі досліджених доказів слідству належить прийняти по справі обєктивні, мотивовані рішення і надати скоєному злочину обєктивну юридичну оцінку .

На підставі викладеного, керуючись ст.365,366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити частково. Апеляцію потерпілого задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. від 20 грудня 2010р. стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 скасувати.

Справу направити прокурору м. Біла Церква для організації додаткового розслідування.

Судді: Шроль В.Р. Нагорний А.М. Загоруйко В.В.