Справа № 562/2479/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
12.11.2015 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000471 про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глинськ Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимості немає

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:
02 серпня 2015 року після обідньої пори у будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин, умисно наніс ОСОБА_4 два удари молотком в область голови, чим заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого багатовідламкового депресивного перелому лобно-тім`яної кістки зліва, забою головного мозку легкого ступеня.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю та по суті показав, що 02 серпня 2015 року зранку йому зателефонував ОСОБА_4 , який запропонував придбати спиртне та з яким він згодом спільно вжив пляшку горілки. Через деякий час ОСОБА_4 прийшов до нього додому, запитав стосовно телефону, який загубив, та запропонував знову вжити спиртне. Під час розпивання горілки ОСОБА_4 казав, що йому подобається його співмешканка ОСОБА_6 . Такі висловлювання ОСОБА_4 його образило, і з цього приводу між ними виник конфлікт, під час якого він декілька разів вдарив останнього молотком по голові. У вчиненому щиро кається. Позов прокурора та потерпілого ОСОБА_4 визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини спричинення йому 02 серпня 2015 року тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в будинку по місцю проживання останнього по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди в сумі 22279,27 грн. та моральної шкоди в сумі 15000 грн. підтримує повністю та просить задоволити.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному повністю доведена.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, тому його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.

При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, він посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, судимості немає, а також думку потерпілого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої інспекції.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують особу підсудного, середовище, в якому він перебуває.

Згідно довідки Центральної міської лікарні м.Рівне від 29 жовтня 2015 року потерпілий ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні з 02 серпня 2015 року по 21 серпня 2015 року, що складає 19 ліжко-днів і на лікування хворого лікарнею витрачено 4675,90 грн.

Відповідно до ст.1206 ЦК України, п.1.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, які підлягають стягненню з винних осіб на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад.

Витрати Рівненської ЦМЛ на лікування потерпілого ОСОБА_5 не відшкодовані.

З огляду на викладене, позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У поданій для спільного розгляду з кримінальною справою цивільному позовній заяві ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_5 на його користь завдану майнову шкоду в сумі 22279 грн. 27 коп. та 15000 грн. моральної шкоди.

В обгрунтування вимог покликається на те, що для проведення операцій у відділенні нейрохірургії Рівненської ЦМЛ та лікування у післяопераційний період ОСОБА_4 понесені витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення на загальну суму 22279,27 грн., що підтверджується фіскальними та товарними чеками.

А згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями згідно ст.1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно ст.23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, враховуються вимоги розумності і справедливості.

ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_4 визнав повністю та зобов`язався сплатити останньому завдану шкоду, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323, 324, 335 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в закону силу не обирати.

Речові докази по справі, а саме:

- молоток з дерев`яною ручкою, вирізка тканини з килима, дві дерев`яні палиці та ганчірка, які належать ОСОБА_5 та зберігаються у Здолбунівському РВ УМВС України в Рівненській області, знищити;

- штани, які належать ОСОБА_5 та зберігаються у Здолбунівському РВ УМВС України в Рівненській області, повернути їх законному володільцю.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати за перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні в сумі 4675 (чотири тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн. 90 (дев`яносто) коп., які підлягають зарахуванню до бюджету м.Рівне, з якого фінансується Рівненська центральна міська лікарня.

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану майнову шкоду в сумі 22279 (двадцять дві тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн. 27 (двадцять сім) коп. та 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, у той же строк з моменту вручення їм копій судового рішення.

Суддя: