Провадження №1-кп/761/1082/2015
В И Р О К
іменем України
24 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю державного обвинувача прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області с. Мала Бийгань, громадянка України, з освіта початкова, не працює, не одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи притягнена до кримінальної відповідальності 04.04.2015 року Шевченківським РУ ГУ МВС України за ч.1 ст.186 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення і перевиховання не стала, повторно вчинила нове кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за наступних обставин:

05.09.2015 близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні маршрутного таксі №227 (6+27), яке рухалось від зупинки громадського автотранспорту «м. Дорогожичі» в напрямку зупинки «Індустріальний міст» в м.Києві, та проїжджаючи біля зупинки громадського транспорту «Індустріальний міст», в м.Києві, звернула свою увагу на раніше їй невідому громадянку ОСОБА_4 , яка тримала у себе на плечі жіночу сумку. Вважаючи, що в середині вказаної жіночої сумки можуть знаходились гроші чи інші цінні речі, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 скориставшись тим, що ОСОБА_4 не звертала увагу на свою сумку, а також тим, що за її діями у маршрутному таксі №227 (6+27) ніхто не спостерігав, підійшла до раніше невідомої їй ОСОБА_4 , рукою розтиснула замикаючий пристрій жіночої сумочки. Після чого рукою з сумочки, намагалась таємно, повторно викрасти чуже майно, яка належить ОСОБА_4 , а саме:

- мобільний телефон марки «НТС» моделі «one S», вартістю 3000 гривень;

- силіконовий чохол синього кольору до мобільного телефону марки марки «НТС» моделі «one S», вартістю 200 гривень;

- сім картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» по номеру НОМЕР_1 на рахунку, якої грошей не було та яка матеріальної цінності для потерпілої не становить,

А всього на загальну суму 3200 гривень 00 копійок, однак не вчинила всі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, з причин що не залежали від її волі, так як була затримана інспектором патрульної служби, Патрульної поліції м. Києва ОСОБА_7 в салоні маршрутного таксі №227 (6+27), тобто на місці вчинення кримінального правопорушення.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочину визнала повністю, щиро розкаялась, суду пояснила, що 05.09.2015 року близько 11 години 00 хвилин, вона стояла на зупинці громадського транспорту «Індустріальний міст», де помітила потерпілу ОСОБА_4 з сумкою на плечі, після чого вона направилась за потерпілою в маршрутне таксі, де намагалась відчинити сумку з метою вчинення крадіжки, але у неї нічого не вийшло, так як з сумки випала коробка і її спіймав за руку чоловік.

Оскільки обвинувачена визнала свою вину повністю, суд вважає за можливе судовий розгляд провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом обвинуваченій було роз`яснено, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують її особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченої за ст.15 ч.3, ст.185 ч.2 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання її щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.

Також, призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує її особу: ОСОБА_6 раніше не судима, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини скоєння злочину, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують покарання, вважає, що необхідним і достатнім для її виправлення буде призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.2 КК України, і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладений на неї обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід призначений ОСОБА_6 у вигляді застави - скасувати.

Повернути ОСОБА_6 внесену заставу у вигляді грошових коштів у розмірі 2 436 гривень (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень ) 00 копійок на депозитний рахунок 4146 Шевченківського районного суду м.Києва з призначенням платежу:
- «застава за ОСОБА_6 ».
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_6 - протягом 30 діб з дня вручення їй копії вироку.

Суддя