Апеляційний суд Херсонської області
Справа №11а-1077/2010р. Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія постанова на додаткове розслідування Доповідач Красновський І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі :

Головуючого Годуна В.А.

Суддів Красновського І.В., Заіченка В.Л.

З участю прокурора Дмитрука С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні апеляцію прокурора, який брав участь у суді першої інстанції на постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 травня 2010 року щодо ОСОБА_2, обвинуваченого за ст. 190 ч. 2, 185 ч. 4, 358 ч. 3 КК України, ОСОБА_3 обвинуваченого за ст. 190 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою кримінальну справу щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України,

ОСОБА_3,

30 квітня1974 року народження,

громадянин України,

направлено прокурору Новотроїцького району Херсонської області для проведення додаткового розслідування та скасовані постанови слідчого Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5..

Міру запобіжного заходу підсудним залишено підписка про невиїзд.

Відповідно до постанови, органами досудового слідства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачуються в тому, що 06.08.1998 року умисно, керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4, який склав усну угоду з ОСОБА_6 в с. Громівка Генічеського району Херсонської області, на оренду трактора Т-150К, д/н НОМЕР_1, двигун СМД-62 № 177339, 1992 року випуску, який належав останньому на праві приватної власності, під виглядом оренди трактора та перегону до смт Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області для подальшої оренди та отримавши вільний доступ до трактору, скориставши обставинами, незаконно заволоділи трактором Т-150К, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 значну матеріальну шкоду на суму 43000 грн., розпорядившись майном, не маючи на нього права, шляхом продажу.

Крім того, ОСОБА_2 в період часу з 23.01.2002 року по 22.04.2002 року в с. Щасливцево Генічеського району Херсонської області, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою вилучення чужого майна, вчинив ряд протиправних дій внаслідок яких, таємно заволодів будинком з господарськими та побутовими будівлями, що розташовані по вул. Азовській, 71 в с. Генгірка Генічеського району Херсонської області та належить ОСОБА_7, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 7751 грн.

Крім того, ОСОБА_2, умисно, в період часу з січня по квітень 2002 року, на території м. Генічеськ та с. Щасливцево Генічеського району Херсонської області, з метою використання завідомо підробленого документа доручення від імені ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_8 від 04.02.2000 року, засвідчене вигаданою особою головою Мордвинівської сільської ради ОСОБА_9 та підробленою печаткою даної сільської ради, який подальшому використовував для заволодіння будинком, розташованого по вул. Азовській, 71 в с. Генгірка Генічеського району Херсонської області, а саме надав до Щасливцевської сільської ради для отримання довідки про розмір площі земельної ділянки та нотаріусу ОСОБА_10 під час підписання договору купівлі продажу зазначеного будинку.

Прийшовши до висновку про те, що при проведені досудового слідства не було дотримано вимог ст.ст. 22, 64 КПК України, суд вказав, що суттєва неповнота досудового слідства, не може бути усунена в судовому засіданні, а саме слідчий встановив однобічно обставини справи щодо заволодіння трактором Т-150К, належного на праві особистої власності потерпілому ОСОБА_6 При розгляді справи в судовому засіданні встановлено, що 06.08.1998 року ОСОБА_4 і ОСОБА_11 в с. Громівка Новотроїцького району Херсонської області на території домоволодіння ОСОБА_6 із застосуванням погроз зброєю і залікуванням заволоділи трактором Т-150К, вартістю 43000 грн. Суд зазначив в постанові, що не сумнівається в показах даними потерпілим ОСОБА_6 в судовому засіданні і вважає їх достовірними. Слідчому органу слід в основу обвинувачення покласти покази потерпілого і виявити всі обставини, які викривають обвинувачених. В ході досудового слідства порушені права обвинувачених щодо ознайомлення з матеріалами справи разом із захисниками та допущений моральний тиск на потерпілого та обвинувачених про дачу показів ними щодо оренди трактора. Отже всі докази добуті в ході досудового слідства є незаконними та недостовірними і не можуть бути покладені в основу обвинувачення як доказ. При пред'явлені обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 4 КК України дії останнього неправильно кваліфіковані, оскільки він зловживав довірою ОСОБА_8 і вчинив таємне викрадання чужого майна у великих розмірах. Досудовим слідством не виконані вказівки суду, викладені в постанові від 11.09.1007 року, щодо направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, оскільки не притягнуті інші особи до кримінальної відповідальності, дії підсудних не перекваліфіковані на більш тяжкий злочин передбачений ст. 190 ч. 4 КК України. Суд вважає, що постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають скасуванню, оскільки їх статус свідків суперечить показам потерпілого ОСОБА_6, який прямо вказує, що саме вони чинили злочинні дії із застосуванням збройної погрози та залякування. При зазначених обставинах, суд позбавлений можливості повно, всебічно та об'єктивно розглянути справу.

В апеляції прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню у зв'язку з грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства. Суд перелічив усі досліджені в ході судового слідства докази та показання осіб допитаних в якості свідків не вказав жодного порушення закону усунення кого неможливе в судовому засіданні, пославшись лише на те, що вірить показам потерпілого, який їх неодноразово змінював. Суд не обґрунтував чому він дійшов висновку, що досудовим слідством епізод злочинної діяльності ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 4, 358 ч. 3 КК України неправильно кваліфікований. Суд в порушення Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" фактично дав оцінку доказам й описав перевагу одних над іншими. Просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції прокурора який брав участь у суді першої інстанції, захисників ОСОБА_12, ОСОБА_13 потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які просили апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає і вважає, що зазначене не є підставою для повернення справи на додаткове розслідування і апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Зі змісту п. 8, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадженням в супереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, не були допитані певні особи, не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин, коли необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливало з нових даних, установлених при судовому розгляді.

Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, свідків, виклику і допиту нових свідків, давання судових доручень у порядку передбаченого в ст. 315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів.( ст. 280 КПК України).

Зазначені вимоги закону під час удового розгляду справи судом не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи вказівки на які посилається суд, направляючи справу на додаткове розслідування можуть бути та повинні були бути перевірені в суді та повинна їм була надана правова оцінка, шляхом ретельного допиту підсудних, потерпілого, свідків та інших осіб, які брали участь у виконанні слідчих дій, а також шляхом направлення слідчим органам окремих доручень. Крім того, суд не оголосив показання потерпілого ОСОБА_6, які він давав на досудовому слідстві, не дав належної правової оцінки його показанням в їх сукупності з іншими доказами, які також судом не були дослідженні, крім допиту підсудних та свідків. Однак суд, не виконавши належним чином усі необхідні дії та не вирішив питання про достовірність або недостовірність того, або іншого доказу направив справу на додаткове розслідування.

Крім того, за змістом ст. 281 КПК України та відповідно до роз'яснення, що міститься в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", суд, повертаючи справу на додаткове розслідування, не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, достовірність того чи іншого доказу або переваги одних доказів над іншими.

Колегія суддів вважає, що суд фактично не виконав покладених на нього обов'язків по з'ясуванню всіх обставин справи, в порушення вимог закону вирішив питання про формування та обсяг обвинувачення, його доведеність, достовірність іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими, і прийняв передчасне рішення про необхідність проведення додаткового слідства.

При винесенні вироку, відповідно до ст.ст. 67, 323 КПК України, суд самостійно зобов'язаний дати оцінку зібраним доказам по справі, які були розглянуті в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом.

Якщо суд в ході судового слідства встановить, що особи, які обвинувачуються у скоєнні злочину по даній праві, є непричетними до злочину, то це підстава для винесення виправдувального вироку стосовно них, а не направлення справи на додаткове розслідування.

Не є підставою для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування твердження суду, що в ході досудового слідства порушені права обвинувачених щодо ознайомлення з матеріалами справи разом із захисниками та допущений моральний тиск на потерпілого та обвинувачених про дачу показів ними щодо оренди трактора.

Згідно з матеріалами справи підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були ознайомлені з матеріалами кримінальної справи разом з захисниками, що підтверджується протоколами пред'явлення матеріалів справи ( т. 5, а.с. 116,121).

Скасовуючи постанови про відмову в порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_4 і ОСОБА_11 від 23.07.2007 року (т. 4 а. с. 212, 215), суд порушив вимоги ст. 281 КПК України, якою не передбачено при направленні справи на додаткове розслідування, скасовувати процесуальні документи, які винесені слідчим.

В постанові суд зазначив, що в ході досудового слідства допущений моральний тиск на потерпілого та обвинувачених про дачу показів ними щодо оренди трактора. Проте, суд при надходженні таких заяв з боку підсудних, потерпілих може винести постанову про перевірку недозволених методів досудового слідства і направити її до виконання в органи прокуратури.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вказана постанова суду про направлення справи на додаткове розслідування є незаконною, передчасною і підлягає скасуванню в повному обсязі, а справа поверненню на новий судовий розгляд, під час якого слід перевірити зібрані по справі докази, дати їм належну оцінку в їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити, а постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 травня 2010 року щодо ОСОБА_2, обвинуваченого за ст. 190 ч. 2, 185 ч. 4, 358 ч. 3 КК України, ОСОБА_3 обвинуваченого за ст. 190 ч. 2 КК України, - скасувати, справу повернути в той же суд на новий судовий розгляд, в іншому складі суддів.

Головуючий:

Судді: