Дата документу Справа № 220/46/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №220/46/15-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/87/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.194 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000008 від 03.01.2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
31.01.2011 року Великоновосілківським районним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 19.10.2012 року звільнений умовно-достроково за постановою Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області, невідбута частина покарання 11 місяців 4 дня;
16.12.2014 року Великоновосілківським районним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконферензв`язку),

встановила:
26 січня 2014 року прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 січня 20155 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує на порушення слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, бо він не надав оцінки всім доказам сторони обвинувачення щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 раніше судимий за тяжкі корисливі злочини, злочин у вчиненні якого на теперішній час він підозрюється було скоєно вже після того як його було засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі, коли він знаходився на волі, до моменту набрання вироком законної сили, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків передбачених ст..177 КПК України. Прокурор вважає що слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підстав для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено, оскільки не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та зазначених підстав у клопотанні.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на її задоволенні; підозрюваного ОСОБА_6 ; який повідомив, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчий суддя в ухвалі вказавши на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, в достатній мірі не вмотивував свої висновки щодо наявності ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, та взагалі не вирішив, чи доведено слідчим та прокурором недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним у клопотанні ризикам.

Колегія суддів встановила, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з 16.12 2014 року перебуває в провадженні суду першої інстанції.

15 січня 2015 року ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч.2 ст. 185 КК України засуджено, з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, про що заявив ОСОБА_6 .

Прокурор також підтвердив зазначену інформацію.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді в якій слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначені в клопотанні ризики не підтверджено, є такою, що не відповідає вимогам закону.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 засуджено до позбавлення волі, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 січня 20155 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4