В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2015 Справа №607/16277/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000409 від 14 серпня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 23 липня 2003 року Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробування терміном 1 рік;

- 21 січня 2004 року Тернопільським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 122 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, приєднано 6 місяців позбавлення волі згідно вироку суду від 23.07.2003 року. 07 вересня 2005 року звільнений умовно достроково;

- 20 вересня 2007 року Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 2 років позбавлення волі;

- 06 травня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 12.09.2007 року, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків Тернопільського міськрайонного суду від 20.09.2007 року та від 06.05.2008 року, засуджено до 2 років 15 днів позбавлення волі. Звільнений 04.09.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 21 вересня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.04.2013 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

В кінці липня 2015 року, ОСОБА_3 перебуваючи в с.Підгороднє Тернопільського району домовився із ОСОБА_6 про свої безоплатні посередницькі послуги при підшукуванні клієнтів для зайняття останньою проституцією.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 серпня 2015 року, близько 17:00 години, ОСОБА_3 перебуваючи на зупинці громадського транспорту в с. Підгороднє Тернопільського району, познайомився із ОСОБА_7 , який запропонував йому підшукати особу жіночої статі, яка надає сексуальні послуги за грошову винагороду. Після цього, па зупинці громадського транспорту, що в с. Підгороднє Тернопільського району ОСОБА_3 звів ОСОБА_7 для розпусти із ОСОБА_6 , яка надала йому сексуальні послуги в приміщенні сауни «Чумацький шлях», що по АДРЕСА_2 , за що отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 100 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 07 серпня 2015 року, близько 12:00 години перебуваючи на зупинці громадського транспорту в с. Підгороднє Тернопільського району, познайомився із ОСОБА_8 , який запропонував йому підшукати особу жіночої статі, яка надає сексуальні послуги за грошову винагороду. В подальшому на зупинці громадського транспорту, що в с. Підгороднє Тернопільського району ОСОБА_3 звів ОСОБА_8 для розпусти із ОСОБА_6 , яка надала йому сексуальні послуги в приміщенні сауни «Фільварок», що в с. Підгороднє Тернопільського району, за що отримала від ОСОБА_8 гроші в сумі 100 гривень.

Крім цього ОСОБА_3 07 серпня 2015 року, близько 20:00 години, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що в с. Підгороднє Тернопільського району, познайомився із ОСОБА_9 , який запропонував йому підшукати особу жіночої статі, яка надає сексуальні послуги за грошову винагороду. В подальшому на зупинці громадського транспорту с. Підгороднє Тернопільського району ОСОБА_3 звів ОСОБА_9 для розпусти із ОСОБА_6 , яка надала йому сексуальні послуги в номері готелю «Злагода», що в с. Смиківці Тернопільського району, за що отримала від останнього гроші в сумі 100 гривень.

Також, ОСОБА_3 14 серпня 2015 року, близько 14:00 години перебуваючи в барі «Отаман» який розташований в с. Підгороднє Тернопільського району, познайомився із ОСОБА_10 , який запропонував йому підшукати особу жіночої статі, яка надає сексуальні послуги за грошову винагороду. В подальшому у приміщенні бару «Отаман» ОСОБА_3 звів ОСОБА_10 для розпусти із ОСОБА_6 , яка надала йому сексуальні послуги в автомобілі марки «Рено», який належить останньому, за що отримала від нього гроші в сумі 100 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодившись із усіма обставинами викладеними в обвинувальному акті, доповнити нічого не може. У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаюється, просить його суворо не карати та не позбавляти волі, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання та підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд, взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1