Справа №1-кс/760/502/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження слідчого слідчого відділу Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 , про арешт майна в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010583 від 05.09.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,
В С Т А Н О В И В:

До слідчого відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, 05.09.2013 року з заявою звернулася ОСОБА_3 про те, що 03.09.2013 року невстановлена особа використала підробленні документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 для укладення договору купівлі продажу на квартиру АДРЕСА_1 з метою заволодіння вищезазначеною квартирою, яка належить ОСОБА_5 .

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31 травня 1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 Соколовська ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 26.11.2012 року. 30 листопада 2012 року було відкрито спадкову справу №888/2012 щодо майна померлої ОСОБА_4 , а саме квартири АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_4 заповіла своїм племінникам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в рівних долях.

30 листопада 2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звернулися в П`яту Київську Державну нотаріальну контору, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 8 до нотаріуса ОСОБА_8 із заявами про прийняття спадщини.

ОСОБА_9 , яка є сестрою померлої ОСОБА_4 , 03 серпня 2013 року стало відомо, що квартирою АДРЕСА_1 цікавляться раніше невідомі їй особи з метою придбання вищевказаної квартири. Як стало відомо, даним питанням займався ріелтор агентства нерухомості «Конкорд» ОСОБА_10 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що знайшов оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 на інтернет ресурсі Slando.ua. Вказане оголошення розмістив раніше йому невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_11 , з яким він зв`язався по телефону та повідомив, що у нього є клієнт на покупку вищевказаної квартири, а саме жінка ОСОБА_12 . Оскільки клієнт, а саме ОСОБА_12 , збиралася придбати вищевказану квартиру за гроші, взяті в кредит у банку, то ОСОБА_11 , надав відповідну документацію на вищевказану квартиру. Після цього ОСОБА_9 зв`язалася із ОСОБА_10 та повідомила, що квартира АДРЕСА_1 є предметом спадкової справи №888/2012 та те, що вчиняються шахрайські дії з метою заволодіння вищевказаною квартирою. Поспілкувавшись з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 передав їй документацію на квартиру, яку він отримав від чоловіка на ім`я ОСОБА_11 .

Серед документів, які ОСОБА_9 додала при поданні заяви про вчинення кримінального правопорушення, був договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за №2018 від 15.08.2013 року, згідно з якого покупцем є ОСОБА_13 , а продавцем ОСОБА_4 , яка згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 від 26.11.2012 року померла.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 повідомив, що 02.08.2013 року він зробив оголошення, що має намір купити квартиру в Солом`янському районі м. Києва. 06.08.2013 року йому зателефонувала раніше незнайома жінка, яка представилась ОСОБА_14 і запропонувала придбати квартиру АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_15 прийшов до вищевказаної квартири з метою оглянути її. Їм відчинила жінка, яка представилася власницею квартири ОСОБА_4 . Так, 15.08.2013 року ОСОБА_13 отримав у «Райфайзенбанку» в розмірі 260 000, 00 гривень, зустрівся з жінкою, яка представилась ОСОБА_14 , та разом з нею та жінкою, яка представилася ОСОБА_4 , поїхали до нотаріуса ОСОБА_16 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка перевіривши відсутність обтяжень та обмежень щодо предмету договору купівлі продажу, а саме квартири АДРЕСА_1 , та документи, які посвідчують особу ОСОБА_13 та жінки, яка представилась ОСОБА_4 , оформила договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 .

З метою отримання Форми 3 ОСОБА_13 звернувся до ВСП «Грушківське», але директор вищезазначеного ВСП ОСОБА_17 відмовив, мотивуючи про наявність спадкової справи та вірогідну смерть ОСОБА_4 .

В ході досудового слідства є достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 відповідно до п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, що згідно ч.2 ст.170 КПК України дає підстави слідчому судді накласти арешт.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, прихожу висновку про необхідність часткового задоволення даного клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, прихожу до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом кримінального правопорушення, а також для забезпечення в майбутньому цивільного позову у кримінальному провадженні №0010583 від 05.09.2013 року та метою заборони на використання вказаного майна, яке може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або настання до інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1