ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0003995 від 17.08.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянки України, освіта середня, розлученої, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимої, не працюючої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 16.08.2015 року, близько 12.00 години, більш точний час не встановлено, йшла вздовж проспекту 50 років ВЛКСМ у м. Харкові в напрямку 602 мікрорайону м. Харкова та, проходячи зупинку громадського транспорту біля буд. 94 по проспекту 50 років ВЛКСМ у м. Харкові, звернула увагу на дитячий візок, біля якого ніхто не знаходився, у якому, підійшовши, побачила два мобільні телефони. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, пересвідчившись у тому, що її ніхто не бачить, тобто таємно, викрала із зазначеного дитячого візка мобільний телефон Nokia Asha 502 dual sim IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 294 від 17.08.2015 957 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим мобільним телефоном Nokia dual Asha 502 sim на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася та дала показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, її відношення до скоєного правопорушення, та данні про її особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинила обвинувачена, відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачена раніше в силу ст. 89 КК України не судима, має постійне місце мешкання, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення, данні про її особистість, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи їй покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до п.п.9, 10 ст.100 КПК України. Судових витрат не має. Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід суд не обирає, оскільки останній не був обраний обвинуваченій в ході досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ мобільний телефон Nokia dual Asha 502 sim, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити у її володінні.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, засудженій, потерпілій копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1