печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Гладун Х.А. при секретарі Дідик М.В. за участю слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_1, захисника підозрюваного ОСОБА_2, розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_1 про накладення арешту на майно підозрюваного в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000152 від 17.06.2013, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_1, за погодженням із старшим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3, вніс до слідчого судді клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Клопотання слідчий мотивує тим, що прокуратурою Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 17.06.2013 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та ОСОБА_6, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2 ст.307, ч.3 ст.364 КК України.

11.10.2013 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2 ст.307, ч.3 ст.364 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №13964455 від 04.12.2013 ОСОБА_4 є власником на праві спільної сумісної власності третини квартири АДРЕСА_1. Відомості про це також підтверджуються інформацією комунального підприємства Бориспільської районної ради «Бюро технічної інвентаризації» за №348 від 02.12.2013 та свідоцтвом №482 про право власності на житло, виданим 02.03.2007 КП «Бориспільської районної ради «ЖКК», відповідно до якого ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності володіє разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних долях вищевказаним обєктом нерухомості.

Слідчий зазначає, що вчинене ОСОБА_4 діяння, передбачає обовязкову додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, а тому, з метою забезпечення виконання можливого вироку в частині конфіскації майна та на підставі ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на майно підозрюваного.

Також зазнає, що підстави для заборони розпорядження та використання належної ОСОБА_4 частки квартири АДРЕСА_1 відсутні, з огляду на те, що це є житлове приміщення, у якому на законних підставах проживають інші особи.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що накладення арешту на майно підозрюваного, вартість якого не визначена, суперечить положенням ст.. 171 КПК України. ОСОБА_4 ставиться у вину вчинення кримінального правопорушення немайнового характеру, а тому накладення арешту на майно підозрюваного є безпідставним. Крім того, накладення арешту порушує права інших співвласників квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що санкції ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 364 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4, передбачають обовязкову додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, і незастосування накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, і приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 (одну третю) квартири АДРЕСА_2, що належить на підставі свідоцтва №483 про право власності на житло, виданого КП Бориспільської районної ради «ЖКК», підозрюваному у кримінальному провадженні №0000152 від 17.06.2013 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Х.А. Гладун