Справа№750/8433/15-к
Провадження №1-кп/751/329/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0002290 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, раніше не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України

В С Т А Н О В И В:

05.04.2015 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у магазині «Сільпо», що за адресою: м. Чернігів, вул. Музикальна, 1, маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, таємно викрав чотири шоколадки «Корона», вагою 200г, вартістю 201,25 грн., каву «Cart Noire», вагою 190г, вартістю 182,40 грн., а всього викрав продукти харчування на загальну суму 383,65 грн., що належить ЗАТ «Фоззі-Фуд». Виконавши всі дії для проведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , намагався вийти з приміщення вказаного магазину, але був затриманий працівниками вказаного магазину, тобто не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були припинені на місці події.

В судовому засіданні особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, ОСОБА_4 пояснив, що 05.04.2015 року в денний час він знаходився в магазині «Сільпо», що по вул. Музикальна, 1, оскільки за проханням свого дядька, якому завжди купує продукти , здійснював покупку товарів. Він пам`ятає , що поставив на ленточну лінію корзину із продуктами з тими товарами , які мав купити . Не встиг розплатитись як йому на телефон подзвонив дядько . Він виходив з магазину , але був затриманий працівниками охорони. З приводу клопотання пояснив, що він добровільно відвідує дільничного лікаря, крім пенсії , має постійну роботу, проживає із матір`ю , тому просить застосувати заходи амбулаторного лікування .

В судовому засіданні захисник особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, заперечив щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом, вважає що відносно ОСОБА_4 достатньо застосувати заходи амбулаторного лікування.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила , що вона працює завідуючою диспансерним відділенням Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні. ОСОБА_4 перебуває під наглядом психіатра з 25.08.1998 року . Захворюванню передувало отримання травми під час проходження служби, він був комісований , признаний непридатним до військової служби . За період перебування під наглядом психіатра у нього загострювався стан тричі, лікувався в умовах денного стаціонару. Він періодично приходить до лікаря , і жодного разу в медичній документації не зазначено , що в нього є загострення стану . В січні, лютому, липні , жовтні та в листопаді 2015 року ОСОБА_4 самостійно приходив до лікаря; в квітні лікар відвідував пацієнта вдома. Він завжди охайний , дисциплінований , на її думку відносно ОСОБА_4 можливо застосувати примусове амбулаторне лікування, коли пацієнт не рідше 1 разу на місяць буде відвідувати лікаря.

Крім пояснень ОСОБА_4 , його вина у вчиненні суспільно- небезпечного діяння пітверджується документами, які є доказами у провадженні: протоколом огляду місця події від 05.04.2015 року, під час якого у ОСОБА_4 виявлено 4 шоколадки «Корона», вагою 200г кожна, банка кави «Cart Noire», вагою 190г (а.с.13 ), довідкою начальника охорони щодо вартості не заплаченого товару ( а.с.20)

Оцінюючи докази в кримінальному провадженні в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як умисне діяння, що виразилось в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння під час наявної у нього психічної хвороби, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 430 від 20.07.2015 року, згідно якої ОСОБА_4 за своїм психічним станом був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом. У ОСОБА_4 на теперішній час мають місце клінічні ознаки параноїчної шизофренії (F20.0 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), які перешкоджають його участі у проведенні досудового слідства та судовому розгляді по даному кримінальному провадженню( а.с. 44-47).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України , примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

Оскільки, суспільно-небезпечне діяння було вчинене ОСОБА_4 в стані неосудності, враховуючи , що психічне захворювання не є тяжким, вчинене ним діяння та ступінь суспільної небезпечності теж не є тяжким , особа станом на день розгляду провадження не потребує госпіталізації до психіатричного закладу, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, Порядком застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричних закладах до осіб, які захворіли на психіатричні розлади і вчинили суспільно-небезпечні діяння, затв. Наказом МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року, ст.ст. 2, 94, 283, 512-513, 516 КПК України, суд

Ухвалив:
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння , передбачене ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому

порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1