Справа № 11-737 Головуючий у І інстанції Бурбела
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 07.07.2011
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді В.Р.Шроля,

суддів О.М.Капічон, Ю.М. Сливи,

з участю прокурора І.М.Скрипка,

потерпілого ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією прокурора на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2011 року , яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню технічну освіту, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, l-з, (гуртожиток), раніше судимого 25.11.1998 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 81, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, звільненого 30.06.2000 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 11.05.2000 року; 12.03.2001 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк роки, на підставі ст. 45 КК України з іспитовим строком 2 роки, штраф 680 грн.; 13.08.2002 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців; 16.10.2003 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільненого 08.06.2006 року умовно-достроково не відбутим строком 1 рік 3 місяці 16 днів; 23.06.2009 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 23.06.2009 року по відбуттю строку покарання; 17.06.2010 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі.На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п»яти) років позбавлення волі.На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частин покарання, призначеного за попереднім вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначено ОСОБА_3 5 (п»ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 - Святошинського району Київської області, учня ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік з покладенням на нього обовязків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з»являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції. Вироком вирішено питання щодо долі речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він 05.01.2011 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, скористався безпорадним станом Дем»яненка М.І. і таємно повторно викрав у останнього з внутрішньої кишені куртки гаманець, який не представляє матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 80 грн., та з кишені штанів - мобільний телефон ««Нокіа 2610» вартістю 58 грн.08 коп. з сім картою оператора «Київстар» вартістю 21 грн.63 коп., заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 159 грн.71 коп.

Крім того, 05.01.2011 року близько 21-ї години 30хв. ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи за попередньою змовою разом з неповнолітнім ОСОБА_5, з метою таємного викрадення чужого майна повторно, через незачинені двері проникли до будинку №96 по вул. Леніна в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, який належить ОСОБА_2, звідки таємно викрали перфоратор марки «Макіта» модель HR2450T вартістю 1199 гривень 21 копійку, шуруповерт марки «Зеніт» вартістю 294 гривень 70 копійок, 5 пилок для лобзика по металу вартістю 5 гривень 35 копійок за одну одиницю на загальну суму 26 гривень 75 копійок, 4 пилки для лобзика по дереву вартістю 4 гривень 79 копійок на загальну суму 19 гривень 16 копійок, кварцовий наручний годинник марки «CASIO» MTP-1259D -2AEF, вартістю 198 гривень 69 копійок, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_2 матеріального збитку на загальну суму 1 724 гривень 14 копійок.

Крім того, 05.01.2011 року ОСОБА_3 достовірно знаючи, що ОСОБА_5 являється неповнолітнім, умовив останнього вчинити викрадення чужого майна з будинку № 96 по вул. Леніна, с Бузова Києво-Святошинського району Київської області, який належить ОСОБА_2, що мала місце 05.01.2011 близько 21 год. 30 хв., чим втягнув неповнолітнього ОСОБА_5 у злочинну діяльність.

В апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій засуджених та доведеності їх вини, просить вирок суду скасувати у зв»язку з невідповідністю покарання, призначеного судом, ступеню тяжкості злочину та особі засуджених внаслідок мякості, істотного порушення вимог кримінально-процесуального законодавства та неправильного застосування кримінального закону, а справу направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування апеляції зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_3, в порушення вимог ст. 65 КК України, суд не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3, а саме не враховано, що він вчинив три злочини, два з яких є тяжкими, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчиняв злочини в стані алкогольного сп»яніння, втягнув неповнолітнього в злочинну діяльність. Крім того, в порушення вимог ст. 323 КК України, судом не мотивовано рішення про застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_5 Також судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_3 із застосуванням ст. 71 КК України в резолютивній частині вироку не зазначено, яку частину покарання, призначеного за попереднім вироком Тростянецького районного суду Вінницької області, приєднано до покарання призначеного за вказаним вироком.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та потерпілого, які підтримали апеляцію, засудженого ОСОБА_3 та захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Доведеність вини засуджених у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, повторно ( ОСОБА_3В.), та доведеність вини ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, та у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації дій засуджених підтверджується матеріалами справи і сторонами в апеляційному порядку не оспорюється.

Покарання засудженим за вчинення злочинів визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КПК України.

Засудженому ОСОБА_3 за правилами ст.ст.70,71 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків.

Доводи апеляції про мякість призначеного покарання ОСОБА_3 не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки при призначенні покарань за кожен із злочинів судом враховані дані про особу засудженого, ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставина, що обтяжує покарання, у вигляді вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння.

Апеляція також не містить зазначення про те, за який із злочинів ОСОБА_3 призначено мяке покарання. тому колегія суддів вважає апеляцію в цій частині безпідставною, а призначене винному покарання домірним вчиненому.

Як вбачається із змісту вироку, судом при призначенні покарання враховані конкретні відомості щодо осіб засуджених, зокрема їх характеристики, інформацію про притягнення до кримінальної відповідальності раніше тощо, тому доводи апеляції про істотне порушення судом кримінально-процесуального законодавства, зокрема вимог ст.323 КПК України, на матеріалах справи не ґрунтуються.

З врахуванням позитивних даних про особу засудженого ОСОБА_5 та його неповнолітнього віку суд обґрунтовано прийшов до правильного висновку про можливість звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Доводи апеляції прокурора про те, що суд істотно порушив вимоги кримінально - процесуального закону, не зазначивши в резолютивній частині вироку про те, яку частину покарання за попереднім вироком приєднано до покарання за даним вироком в порядку ст.71 КК України, є безпідставними, оскільки ст.335 КПК України, яка регулює зміст резолютивної частини вироку, такої вимоги не містить.

Порушень норм кримінально-процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2011 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 без зміни.

Суддя: підпис Суддя: підпис Суддя: підпис