Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2010 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Король К.І.

з участю прокурора - Савко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

2 серпня 2009 року близько 15 год., знаходячись по місцю свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, на подвірї біля будинку, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив сварку з своїм батьком ОСОБА_2, в ході якої наніс останньому правим ліктем удар в обличчя після чого штовхнув його. Від поштовху батько впав на земля і вдарився об камінь, в результаті чого йому було спричинено тілесне ушкодження у вигляді розриву селезінки.

Згідно висновку судово медичної експертизи №29 від 26.11.2009 року тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або від ударяння об такі при неодноразовому падінні потерпілого з висоти власного зросту та тупі тверді предмети з обмеженою травмуючою поверхнею і є прижиттєвими. Стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3 (л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які могли виникнути як наслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії так і від ударяння об такі при неодноразовому падінні потерпілого з висоти власного зросту на тупі тверді предмети з обмеженою травматичною поверхнею, якою міг бути камінь, і могли виникнути як при наданні потерпілому прискорення (поштовху іншої людини). По давності виникнення вказані тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_2, вкладаються в час події, яка мала місце 02.08.2009 р.

Після вищеописаного інциденту гр. ОСОБА_2 повісився, його смерть за висновком судово-медичної експертизи №29 від 26.11.2009 року не знаходиться у причинному звязку з тяжкими тілесними ушкодженнями у вигляді розриву селезінки, а вона настала внаслідок механічної асфіксії, через самоповішення.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та показав, що 02.08.2009 року близько 15 год. він разом з своєю співмешканкою ОСОБА_3 прийшли додому в с.Ярок, 123, батько ОСОБА_2, який в цей час стояв на воротах, почав кричати та ображати їх нецензурною лайко. Не стерпівши образи останнього він підійшов до нього і між ними розпочалась бійка, під час якої він наніс батькові один удар ліктем в обличчя після чого відштовхнув його і той впав на камінь, яким викладене подвіря. Піднявшись батько наздогнав ОСОБА_3 і наніс їй удар мотикою. Побачивши такі події, його мати ОСОБА_4 зателефонувала своїй доньці Тетяні, щоб та викликала працівників міліції. ОСОБА_2 почувши про виклик міліції почав погрожувати, що покінчить життя самогубством, але через деякий час він заспокоївся і пішов на подвіря позаду будинку. Коли приїхали працівники міліції вони почали розшукувати ОСОБА_2, зайшовши в господарське приміщення, де зберігається сіно, він побачив останнього повішеним.

Суд, заслухавши показання підсудного ОСОБА_1, який вину визнав та ствердив фактичні обставини, при яких було вчинено злочин, час, місце вчинення злочину, що узгоджується з матеріалами справи та з показаннями потерпілої ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, приходить до переконання, що вина підсудного у вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - необережне тяжке тілесне ушкодження - доведена повністю, його кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного є те, що він свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Обираючи до підсудного ОСОБА_1 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, особу підсудного, як характеризуючі дані приймає його позитивну характеристику по місцю проживання (а.с.102), раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, потерпіла ОСОБА_4 претензій до нього не має, приходить до висновку, що виправлення підсудного можливе без відбування ним покарання у вигляді обмеження волі і у відповідності до вимог ст.75 КК України, звільняє його від покарання з випробовуванням, при умові виконання засудженим покладених на нього обовязків передбачених п.2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки на думку суду таке покарання буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки передбачені п.2 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід обраний органом досудового слідствавідносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписка про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: Микуляк П.П.