09 вересня 2015 року
Справа №: 127/4173/15-к
Провадження №: 1-кп/127/592/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 12.01.2015 та за № 0001599 від 13.03.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89, ст. 90 КК України вважається особою не судимою,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, українця, не працюючого, освіта незакінчена вища, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , є особою раніше не судимою,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 11.01.2015 орієнтовно об 13:00 год. попередньо домовившись про вчинення крадіжки чужого майна прийшли до домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_4 . ОСОБА_8 було відомо, що ОСОБА_4 за місцем проживання відсутній та користуючись його відсутністю вирішив здійснити крадіжку його особистого майна спільно з ОСОБА_7 .

Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, підбурювані жагою до наживи та протиправного збагачення, шляхом демонтажу віконної шибки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникли до приміщення вищевказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, таємно, усвідомлюючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, вчинили крадіжку телевізора марки «LG - 42PT350», вартість якого становить 3 553,88 грн., ефірний приймач «Strong - SRT 8502», вартість якого становить 297,90 грн. та ефірний приймач «Strong - SRT 8502», вартість якого становить 331 грн., відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи № 208-210/12-21 від 12.02.2015.

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, тим самим спричинили ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 4 182,78 грн.

Крім того, ОСОБА_7 12.03.2015 у період часу з 21:45 по 22:00 год. перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 помітив дві раніше невідомі йому дівчини, які сиділи на лавці та спілкувались між собою. На землі біля однієї з них, якою виявилась ОСОБА_5 , знаходилась жіноча сумка чорного кольору. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій з корисливих спонукань розуміючи, що його дії носять відкритий для потерпілої характер, ОСОБА_7 підійшов до лавки де сиділи дві дівчини обличчям одна до одної та з землі підняв сумку, яка належала ОСОБА_5 в якій знаходились її особисті речі.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 245 від 31.03.2015 вартість викраденої сумки могла становити 378 грн., в сумці знаходились гаманець червоного кольору, вартість якого могла становити 253 грн., в середині якого знаходились кошти в сумі 335 грн. 75 коп., мобільний телефон марки «Nokia 7610s», вартість якого могла становити 480 грн., зв`язка ключів, косметичні засоби та банківські картки, які ніякої матеріальної цінності не мають.

ОСОБА_7 будучи поміченим подругою потерпілої ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_5 не відмовляючись від своїх злочинних дій та намірів почав тікати в сторону будинку АДРЕСА_5 , в той час як потерпіла почала наздоганяти його та вимагати повернення викраденого майна.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину в інкримінованих злочинах визнав повністю за викладених у обвинувальних актах обставинах та суду надав наступні показання, що 11.01.2015 до нього зателефонував ОСОБА_8 та запропонував зустрітись. Коли вони зустрілись то вирішили прогулятись містом. Через деякий час вони підійшли до будинку потерпілого ОСОБА_4 та вирішили вчинити крадіжку його речей, шляхом проникнення в житло за допомогою демонтажу віконної рами. Викрадені речі поставили до пакету та здали в ломбард.

Щодо крадіжки жіночої сумочки ОСОБА_7 зазначив, що 12.03.2015 він йшов з роботи по вул. Бевза в м. Вінниці та помітив як на лавці сиділо двоє дівчат та на землі біля однієї із них знаходилася жіноча сумка. Після чого він підійшов до лавочки, взяв сумку та почав тікати, однак його почали наздоганяти та затримали.

Крім того, як зазначив обвинувачений ОСОБА_7 , що про вчинене він щиро шкодує та просив суд не позбавляти його волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , вину в інкримінованому злочині визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання, що 11.01.2015 він прокинувся в будинку потерпілого ОСОБА_4 потім зателефонував до ОСОБА_7 та домовився з ним про зустріч. Коли вони зустрілись з ОСОБА_7 то вирішили прогулятись містом а, після чого рішили вчинити крадіжку в потерпілого ОСОБА_4 . Коли вони прийшли до будинку потерпілого, то його дома не було. Зайшли до будинку, шляхом демонтажу віконної шибки та вчинили крадіжку, після чого викрадені речі здали до ломбарду, а гроші потратили на власний розсуд.

Крім того, як зазначив обвинувачений ОСОБА_8 , що про вчинене він щиро шкодує та просив суд не позбавляти його волі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , суду надав наступні показання, що в січні 2015 року точної дати він не пам`ятає зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_7 , після чого вони прийшли до його будинку. ОСОБА_7 знав, що потерпілий на наступний день має їхати до дружини і його не буде вдома. Вранці ОСОБА_7 його розбудив та запитав чи він справді їде до дружини. Близько 09:00 год. потерпілий поїхав з дому, та в обід йому зателефонували та повідомили, що в його квартиру намагаються проникнути. Він відразу зателефонував своєму батьку і коли повернувся, то в квартирі вже знаходились працівники міліції, а телевізор та ефірні приймачі вже були викрадені. З викраденого нічого йому не повернуто.

Крім того, як зазначив потерпілий ОСОБА_4 , що цивільний позов по кримінальному провадженню він не заявляв, однак претензії до обвинувачених має в частині матеріальної шкоди за викрадені речі, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , суду надала ступні показання, що 12.03.2015 ввечері вона зустрілась з своєю подругою, після того як вони прогулялись містом, вирішили сісти на лавочці в дворі будинку що по вулиці Бевза та поспілкуватись. В цей час підійшов ОСОБА_7 схопив її сумочку та почав тікати. Потерпіла почала бігти за ним разом із подругою та кричати, тоді невідомий хлопець допоміг зупинити обвинуваченого, після чого подруга відразу викликала працівників міліції.

Крім того, як зазначила потерпіла ОСОБА_5 , що претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, оскільки викрадені речі їй повернуто працівниками міліції, щодо міри покарання поклалась на розсуд суд.

Заслухавши думку обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , думку прокурора, захисника, потерпілих, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміють обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується визнавальними показаннями обвинувачених, показаннями потерпілих та іншими доказами дослідженими по кримінальному провадженню, що узгоджуються між собою.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати:

? за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднання з проникненням в житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб;

?за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати:

? за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднання з проникненням в житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше засуджувався Ленінським районним судом м. Вінниці 22.02.2001 за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 22.08.2003 на підставі Закону України «Про амністію», Ленінським районним судом м. Вінниці 06.07.2004 за ч. 2 ст. 186 до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, Ленінським районним судом м. Вінниці 14.01.2005 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 16.12.2008 постановою Староміського районного суду м. Вінниці на підставі ст. 81 КК України з невідбутим строком 1 рік 10 місяців 16 днів, однак в силу ст. 89, ст. 90 КК України є особою не судимою, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, на диспансерному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває, на обліку у «Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка» не перебуває. Крім того, судом враховано, що на утриманні у ОСОБА_7 перебуває неповнолітня дитина.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності Вінницьким районним судом Вінницької області 17.01.2013 за ч. 1 ст. 185 КК України, звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 7 КПК України та є не судимий, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, на диспансерному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває, на обліку у «Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка» не перебуває.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчинених злочинів, особу обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 їх поведінку у судовому засіданні, ставлення до вчиненого, думку потерпілих щодо міри покарання, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене ОСОБА_7 та покарання у виді позбавлення волі призначене з випробуванням ОСОБА_8 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останніх за вчинене, а й буде слугувати для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченими так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведені експертизи підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишити без змін тримання під вартою

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, тобто з 13.03.2015.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 384 грн. за проведені експертизи.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у рівних долях на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1555,20 грн. за проведені експертизи.

Речові докази, а саме:

?гаманець червоного кольору, грошові кошти у сумі 335 грн. 75 коп., мобільний телефон марки «Nokia 7610s», зв`язка ключів, косметичні засоби та банківські картки, сумка чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній;

?фотографічний знімок низу взуття, сім слідів папілярних узорів, які передані до камери зберігання речових доказів ВМВ УМВС України у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вручити копію вироку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурору - негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою.

Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Суддя: