печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 29 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000203, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2013р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05.10.2015 ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 29.08.2015 про закриття кримінального провадження № 0000203, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства та практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_4 та в її інтересах адвоката ОСОБА_5 , які підтримали доводи та вимоги скарги, вислухавши заперечення прокурора, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000203, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо дати отримання ОСОБА_4 копії оскаржуваної постанови, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у встановлений ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2013 зобов`язано компетентних посадових осіб прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 05.11.2013 та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявника (том 1 а.с. 12).

Згідно вказаної заяви, ОСОБА_4 ініційовано питання про порушення кримінального провадження за фактом примушення її до дачі показань посадовими особами Києво Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області під час проведення досудового розслідування в кримінальній справі № 13-3556 за її обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 , зокрема, зазначила, що 30.03.2009 заступник начальника слідчого відділу Києво-Святошинського РВ ГУ МВС в Київській області ОСОБА_7 та заступник начальника УКР ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 в приміщенні Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 88, шляхом незаконних дій, які виразилися у психологічному тиску, змусили її підписати протокол допиту підозрюваної та явку з повинною, в яких вона обмовила себе у вчиненні особливо тяжкого злочину.

За вказаним фактом слідчим відділом прокуратури Київської області здійснювалося досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000203, яке оскаржуваною постановою закрито у зв`язку з відсутністю в діях заступника начальника слідчого відділу Києво-Святошинського РВ ГУ МВС в Київській області ОСОБА_7 та заступника начальника УКР ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 373 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Між тим, матеріали кримінального провадженні та зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

В основу рішення про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування покладено показання юридично зацікавлених в результатах вирішення справи працівників міліції ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які наполягали на добровільному і самостійному написанні ОСОБА_4 явки з повинною від 30.03.2009, а також факт засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. При цьому, при прийнятті рішення слідчий критично віднісся як до показань потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про здійснення на ОСОБА_4 психологічного тиску з боку працівників міліції, так і до висновку судово-авторознавчої експертизи, у відповідності до якого автором основного тексту явки з каяттям (без дати) та протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 30.03.2009 є не ОСОБА_4 , а інша особа.

Відхиляючи вказані докази, слідчий в оскаржуваній постанові зазначив, що свідкам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обставини справи відомі лише зі слів ОСОБА_4 , показання якої органом досудового розслідування визнанні заздалегідь неправдивими, а факт належності явки з каяттям іншій особі, а не ОСОБА_4 , сам по собі не свідчить про написання її під тиском чи будь-яким примусом.

Проте, такі мотиви є непереконливими та не виключають сумнівів в правильності прийнятого рішення, з огляду на наступне.

Стаття 373 КК України встановлює кримінальну відповідальність за примушування давати показання при допиті шляхом незаконних дій з боку прокурора, слідчого або працівника підрозділу, який здійснює оперативно-розшукову діяльність.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що її було піддано поганому поводженню з боку суб`єктів владних повноважень в порушення статті 3 Конвенції щодо заборони катування та нелюдського поводження, така скарга вимагає проведення ефективного офіційного розслідування.

Згідно висновку спеціаліста Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 184/1 від 06.08.2013, ОСОБА_4 не є автором основного тексту явки з каяттям (без дати) та протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 30.03.2009 (том 1 а.с. 26-30).

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження слідує, що цифровий запис «24250» на паперовому конверті коричневого кольору, за висновком почеркознавчого дослідження Київського науково дослідного інституту судових експертиз від 28.05.2013, зроблений ОСОБА_4 , а не ОСОБА_13 , про що стверджував сам ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_14 , показання яких в цій частині покладено в основу доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України (том 3, а.с. 2-4).

Як зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.10.2014, вищевказані висновки експресних досліджень ставлять під сумнів висновки судів першої та апеляційної інстанцій про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, а відтак підлягають перевірці у встановленому законом порядку. Оскільки явка з каяттям та показання ОСОБА_4 як підозрюваної, згідно висновку експертного дослідження, є сумнівними з точки зору авторства ОСОБА_4 , що не спростовує доводів засудженої про примушування її до дачі неправдивих показань, а висновок почеркознавчої експертизи прямо свідчить про неправдивість показань потерпілого ОСОБА_14 і свідка ОСОБА_13 і ставить під сумнів обґрунтованість висновків суду про заволодіння засудженою ОСОБА_4 грошима потерпілого, які вона винесла разом з сейфом, в якому також знаходився паперовий конверт із зазначеним написом, то сумнівною є оцінка цього доказу судом як доказу обвинувачення.

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2015 вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2010 про визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, скасовано за ново- виявленими обставинами, якими слугували фактичні дані, що викладені у висновках вищезазначених експертних досліджень.

За таких обставин орган досудового розслідування мав би шляхом проведення в достатньому об`ємі слідчих та процесуальних дій належним чином перевірити показання ОСОБА_4 щодо застосування до неї недозволених методів досудового розслідування, а зібрані докази оцінити з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, чого у справі не зроблено.

Окрім того, описово-мотивувальна частина постанови органу досудового розслідування містить взаємовиключні підстави для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки посилання на сплив строку давності передбачає наявність події та складу злочину і не може слугувати підставою для закриття кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин визнати досудове розслідування ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 29 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000203, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України, підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_4 задоволенню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 29 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 29 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000203, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2013р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України, скасувати, зобов`язавши слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування, матеріали цього кримінального провадження направити начальнику слідчого управління прокуратури Київської області для проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1