Справа №1-13-523/09 25.02.2010 25.02.2010 25.02.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-131/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Рудяк А.О.
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого Царюка В.В.

суддів: Пісного І.М., Дзюби Ф.С.

за участю прокурора Максимішина О.Л.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2009 року, яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

- 08.02.2008 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 186 КК України - до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбуття покарання з випробувальним строком 2 роки,

- засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.02.2008р., остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого

- засуджено за ч. 1 ст. 396 КК України до 1-го року позбавлення волі;

- за ст.. 198 КК України до 1-го року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_3 зобовязано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично являтися для реєстрації у вказані органи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1290 грн.

Згідно вироку суду, 09 грудня 2007 роки, близько 2200 години, неповнолітній ОСОБА_2 з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відкритою кватиркою, відкрив вікно, таємно проник в АДРЕСА_1, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_4, заподіявши останній матеріальну шкоду на суму 1440 грн.

03 травня 2009 роки, приблизно о 0200 годині ОСОБА_2, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття шибки, таємно проник в приміщення ТОВ НВО "Біологічні технології" АДРЕСА_2, звідки таємно викрав майно, належне ТОВ НВО "Біологічні технології", чим заподіяв збиток останньому на суму 1747,75 грн..

03 травня 2009 роки, вранці, в невстановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 знаходячись в АДРЕСА_3, достовірно знаючи про скоєну ОСОБА_2 крадіжку, що мала місце 03.05.2009 року приблизно в 0200 години АДРЕСА_4, придбав викрадене майно, здобуте завідомо злочинним шляхом.

Крім того, 03 травня 2009 року, уранці, в невстановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 знаходячись в АДРЕСА_3, достовірно знаючи про скоєну ОСОБА_2 крадіжку, скоїв заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок районного суду змінити, призначивши йому покарання із застосуванням ст.. 69 КК України.

Посилається на те, що суд при призначенні йому покарання не врахував обставини, що помякшують його вину, а саме: щире каяття в скоєному та позитивні характеристики.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів находить її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами, вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який його засуджено, доказана і апелянтом не оскаржується, як і не оскаржується кваліфікація його дій за ч.3 ст. 185 КК України.

Що стосується покарання, то воно засудженому ОСОБА_2 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67, 71 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного, даних про особу винного та обставин, що помякшують покарання, в тому числі і тих на які посилається апелянт.

Підстав для застосування ст. 69 КК України та помякшення засудженому покарання, про що просить апелянт, немає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2009 року відносно ОСОБА_2, без змін.

Головуючий

судді :