Справа № 405/8379/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_5

представника служби у справах

дітей Кіровоградської міської ради: ОСОБА_6

представника Кіровоградського відділу

поліції ГУ НП в області : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кіровограді клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням №0008696 від 16.09.2015 р. відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, учня ЗОШ № 35, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИ В:

До Ленінського райсуду м. Кіровограда старшим прокурором прокуратури м. Кіровограда ОСОБА_9 направлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, відносно ОСОБА_8 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2015 року, точного часу слідством не встановлено, малолітній ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні ДЮСШ «Зірочка», що розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Орджонікідзе, 1, побачив у роздягальні особистий одяг, який належать малолітньому ОСОБА_10 . В цей час у малолітнього ОСОБА_8 виник намір на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, шляхом вільного доступу, з метою наживи, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що його дії є непоміченими, ОСОБА_8 таємно з лівої зовнішньої кишені джинсів малолітнього ОСОБА_10 викрав телефон «Fle IQ 434 ERA NANO 5», вартістю 1218 грн., 14 коп., належний потерпілій ОСОБА_11 , чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Діяння неповнолітнього ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні н/л ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, не заперечив проти фактичних обставин справи. Зазначив, що зробив висновок із вчиненного, а також вказав, що вважає матір для себе авторитетом і підкоряється їй. Підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.

Законний представник неповнолітнього, ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дитина проживає разом з нею. Вона має вплив на сина, цікавиться навчанням, життям дитини, син позитивно характеризується, підкоряється її вимогам, допомогає по господарству. Після вчиненого розкаюється, зробив для себе висновки. Просила суд застосувати до сина захід виховного характеру і передати сина під її нагляд.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, адвоката, представника служби у справах дітей та представника Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в області, суд прийшов до висновку що клопотання підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 цього кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час вчинення злочину досяг 13 річного віку, але не досяг віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, у відповідності до ч.2 ст.22 КК України (а.с.57 т.1).

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_8 виховується матір`ю. Мати ОСОБА_5 , яка позитивно характеризується та приділяє належну увагу навчанню і вихованню сина, підтримує зв`язок зі школою ( т.1 а.с. 59,61,62).

Вирішуючи питання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітнього, його вік, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання, а саме те, що за місцем навчання та проживання неповнолітній ОСОБА_8 характеризується позитивно, щиро покаявся у вчиненому, суд прийшов до висновку, що неповнолітнього ОСОБА_8 можливо звільнити від кримінальної відповідальності і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері строком на один рік.

Керуючись ст.ст.22, 105 КК України, ст. ст. 484, 485, 498, 500, 501 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру, який не досяг віку кримінальної відповідальності задовольнити.

Неповнолітнього ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_8 судом не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через даний суд, протягом семи діб з моменту її проголошення

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1