1Справа № 335/9939/14-к 1-кп/335/561/2015
13 жовтня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2015 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 р. вирок суду першої інстанції скасовано, а справу повернуто на новий судовий розгляд.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та потерпілий просили призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого проти призначення справи до судового розгляду заперечувала, заявила клопотання про закриття кримінального провадження за вимогами статті 248 КПК України у зв`язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення, т.я. у Реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про заяву потерпілого про вчинення злочину, а кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КК України може бути порушено виключно за заявою потерпілого. Пояснила, що вона не отримувала новий обвинувальний акт від 15 квітня 2015 р. та реєстр матеріалів досудового розслідування, який був вже наданий при розгляді справи попереднім складом суду перед судовими дебатами.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, пояснив суду, що він не отримував обвинувальний акт від 15 квітня 2015 р., яким було змінено обвинувачення, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор та потерпілий проти задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження заперечували. Прокурор зазначив, що у підготовчому судовому засіданні не може бути вирішене дане клопотання відповідно до вимог КПК України.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, вивчивши подані матеріали, дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 291 КПК України, яка, своєю чергою, передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
На порушення пункту 3 частини четвертої статті 291 КПК України до обвинувального акта не додано розписки захисника обвинуваченого про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Обвинувальний акт затверджений і підписаний прокурором із зазначенням про здійснення цих дій, виходячи з займаної ним посади, що не відповідає вимогам ст. ст. 36, 37 КПК України, положеннями яких закріплений особливий правовий статус прокурора по конкретному кримінальному провадженню, а посада, як прокурора, так і слідчого, відповідно до норм ст. 291 КПК України, підлягають лише окремому зазначенню в обвинувальному акті (ч. 2 п. 4 статті).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
За змістом вимог пунктів а) та b) частини третьої 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року), кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у контексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може надати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
На підставі частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Проте, як зазначено в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 р., висновки та мотиви якої є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді згідно з частиною 3 статті 415 КПК України, в даному випадку судом прямо порушено право на захист ОСОБА_5 , так як він весь час захищався від обвинувачення в якому вказано, що він скоїв злочин 27.07.2014 року, а не 24.07.2014 року. ОСОБА_5 раніше було вручено повідомлення про підозру, клопотання про обрання запобіжного заходу, судом винесена ухвала про обрання запобіжного заходу, в яких саме вказана дата скоєння правопорушення - 27.07.2014 року. Судовий розгляд проводився за обвинувальним актом, де також вказана дата скоєння правопорушення - 27.07.2014 року. Новий обвинувальний акт був наданий суду перед самими дебатами, відповідно судовий розгляд за новим обвинуваченням не відбувався.

Дійсно, в матеріалах кримінального провадження на аркушах 9798 міститься інший обвинувальний акт, який містить іншу дату скоєння кримінального правопорушення. До цього обвинувального акту не додано розписки обвинуваченого, його захисника про отримання його копії.

Також, як передбачено пунктом 1 частини четвертої статті 291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

До вказаного обвинувального акта також не додано Реєстру матеріалів досудового розслідування.

Реєстр, який міститься на аркушах 13 кримінального провадження не є доданим до обвинувального акта. Та взагалі є незрозумілим, до якого саме обвинувального акта він додається, т.я. підшитий органами досудового розслідування на початку матеріалів, перед обома обвинувальними актами.

Крім того, згідно з пунктом 1 частини другої статті 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.
Вказаний реєстр, як слушно зауважила захисник у підготовчому судовому засіданні, не містить такої процесуальної дії як прийняття заяви потерпілого про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, в той час як відповідно до вимог статті 477 КПК України кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КК України може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.
Суд зауважує, що обвинувальний акт з викладеними вище недоліками унеможливлює призначення судового розгляду, оскільки лише бездоганний підсумковий документ досудового розслідування може бути запорукою досягнення мети справедливого правосуддя у розумні строки.
Повернення перевіреного судом обвинувального акта разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам статті 2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Щодо клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження з підстав відсутності події і складу кримінального правопорушення суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 48 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Підстави для закриття кримінального провадження, про які зазначила захисник, передбачені п.п. 1, 2 частини першої статті 284 КПК України, що унеможливлює його вирішення на стадії підготовчого судового засідання.

Крім того, в обґрунтування свого клопотання захисник вказала на відсутність в Реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про заяву потерпілого про вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Суд зазначає, що врахував цю обставину вище при вирішенні питання щодо повернення обвинувального акта.

З вказаних підстав, суд на даний час не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 284, 291, 314, 315 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Повернути прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи діб з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вступна та резолютивна частини ухвали ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 жовтня 2015 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 16 жовтня 2015 р. о 9:15 год.

Суддя ОСОБА_1