Справа № 166/1293/15-к Провадження № 11-кп/773/57/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, на утриманні малолітня дитина, раніше судимого:

- 11.12.1998 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.144 КК (в ред. 1960 р.) України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік,

- Хмельницьким міським судом Хмельницької області від 03 грудня 1999 року за ч.2 ст.206 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.43 КК України (в ред. 1960 р.) остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- Уманським міськрайонним судом Черкаської області 23 грудня 2005 року за ч.4 ст.187 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю, звільнений 21.05.2013 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, вироком Ратнівського районного суду від 20.11.2015 року призначено покарання:
- за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці з конфіскацією ? частини майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід залишено попередній домашній арешт із забороною залишати житло за місцем проживання в період з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. із покладенням на нього обов`язків не відлучатися з смт. Ратне без дозволу прокурора, суду, повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави 1258 ( одну тисячу двісті п`ятдесят вісім ) грн.74 коп. процесуальних витрат.

Вирішено долю речових доказів.

Переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, апеляційний суд,
В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що у 2015 році в невстановленому досудовим розслідуванням місці за невстановлених обставин у невстановленої особи незаконно з метою збуту придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який незаконно зберігав з метою збуту.

Він же, 08 червня 2015 року близько 17 год. по вул. Каштанова, 29 в смт.Ратне, Волинської області з Ратнівського відділення «Нова пошта» на ім`я ОСОБА_9 , жительки АДРЕСА_2 , відправив посилку за накладною № 2087 із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 39,20 г.

Крім цього, ОСОБА_7 в період з 08 червня по 27 серпня 2015 року на території Ратнівського району Волинської області вчинив носіння без передбаченого законом дозволу іншої холодної зброї з коротким клинком, колюче-ріжучої дії, виготовленої саморобним способом, шляхом перевезення його в панелі водійських дверей автомобіля марки «Мерседес Бенц», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2015 року змінити, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк у відповідності до ст.75 КК України. Вважає, що вирок щодо нього є надто суровим, не відповідає ступеню тяжкості скоєних правопорушень та особі винного. Зазначає, що є інвалідом 2 групи, хворіє, потребує лікування, має малолітню дитину, дружину, матір пенсійного віку.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. Вказує на відсутність посилання на ст. 69 КК України у резолютивній частині вироку. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст.263 у виді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України 6 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного на праві власності. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного на праві власності. Змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, думку обвинуваченого, який просив свою апеляцію задовольнити, апеляцію прокурора відхилити, міркування захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого в повному обсязі, апеляцію прокурора частково в частині посилання на ч. 1 ст. 69 КК України в резолютивній частині вироку, думку прокурора, який просив свою апеляцію задовольнити, апеляцію ОСОБА_7 залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає, а апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненому злочині доведена матеріалами справи та ніким зі сторін не оспорюється.

Кваліфікація судом дій обвинуваченого за ч.2 ст.263, ч.2 ст.307 КК України є вірною і ніким не оспорюється.

В силу ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання обвинуваченого на те, що суд першої інстанції призначив щодо нього надто сурове покарання і таке, що не відповідає ступеню тяжкості скоєних ним правопорушень, не врахувавши при цьому особу винного, не знайшло свого підтвердження, так як ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, має три непогашені судимості.

Таким чином, звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням буде суперечити загальним засадам призначення покарань та вимогам ст.75 КК України.

У поданій апеляції прокурор вказує на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 є інвалідом 2-ої групи, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину та проживає із матір`ю пенсійного віку.

Підстав для призначення міри покарання, наведеній в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає з вищенаведених обставин.

У відповідності до ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, коли призначається більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, при зазначенні обраної судом міри покарання робиться посилання на статтю 69 КК України.
Однак, як вбачається з вироку, суд першої інстанції невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Судом в резолютивній частині вироку призначено покарання нижче нижчої межі без посилання на ч. 1 ст.69 КК України.
Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення, може призначити остаточне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що пом`якшуючі покарання обставини у сукупності з даними, що характеризують особу обвинуваченого, а також те, що вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочинів істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, тому колегія суддів застосовує ч.1 ст.69 КК України і призначає ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України покарання нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією даної статті.

З огляду на вищенаведене, апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду в частині призначеного покарання зміні.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно до ст.12 КК України є тяжким та середньої тяжкості злочинами, дані про особу, наявність трьох непогашених судимостей, є інвалідом 2 - ї групи, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, проживає із матір`ю пенсійного віку.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст.67 КК України обтяжуючих покарання обставин апеляційний суд не вбачає.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 375 ч. 2, 404, 419 КПК України, апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого відмовити. Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ратнівського районного суду від 20.11.2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один)
рік;

- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України строком на 3 (три) роки позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, належного йому на праві власності.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії, шляхом подачі касаційних скарг через апеляційний суд Волинської області.

Головуючий:
Судді: