Провадження №1-кп/461/312/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.11.2015 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001640 від 19.05.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.11.2011 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до трьох років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.2 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

Згідно постанови Галицького районного суду м.Львова від 20.03.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено адміністративний нагляд терміном на три місяці та застосовано до піднаглядового ОСОБА_5 такі обмеження: заборона виходу з квартири АДРЕСА_3 з 22:00 год. до 06:00 год.; заборона виїзду за межі м.Львова без дозволу керівництва Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області; заборона відвідування торгових місць, де продаються алкогольні напої на розлив; проходити реєстрацію два рази на місяць в Галицькому РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, із якими ОСОБА_5 був належним чином ознайомлений.

Незважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, без дозволу керівництва Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області в період часу з 22.04.2015 року по 20.05.2015 року самовільно покинув місце свого проживання за адресою АДРЕСА_4 , та в період вказаного часу на реєстрацію в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області не з`являвся.

Таким чином, ОСОБА_5 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.

Окрім цього, 14.05.2015 року, близько 13:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав золотий перстень ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому шкоду на суму 2000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, 01.08.2015 року, приблизно о 23:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на пр.Свободи, 8, у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, діючи умисно, викрав мобільний телефон ОСОБА_6 , марки «LGx135» вартістю 1500 грн., із резиновим чохлом вартістю 175 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 10 грн. та сім-картка оператора «Лайф» вартістю 10 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1695 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється та просив суд суворо не карати.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.395 КК України є правильною, оскільки останній, будучи особою, котра звільнена з місць позбавлення волі та щодо якої встановлено адміністративний нагляд самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від такого.

Правильною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_5 на обліку психоневрологічному диспансеру не перебуває, однак перебуває на обліку у наркологічному диспансері та за місцем проживання характеризується виключно позитивно, спричинену майнову шкоду відшкодував у повному обсязі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема, враховано те, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, тому суд призначає йому покарання в межах санкції інкримінованих йому частини статті КК України у виді позбавлення волі та відповідно до ст.75 КК України необхідно звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

ОСОБА_6 подала до суду цивільний позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_5 завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 2240 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди необхідно залишити без розгляду, оскільки у судовому засіданні обвинувачений відшкодував потерпілій завдану їй матеріальну шкоду та потерпіла просила залишити такий без розгляду, покликаючись на те, що їй відшкодовано повністю шкоду, претензій до обвинуваченого не має.
Речові докази у справі, а саме: чоловічий золотий перстень у вигляді печатки необхідно повернути потерпілому ОСОБА_7 ; видатковий касовий ордер та специфікацію до договору 1 та договору 2 №381 від 14.05.2015 року необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинення злочинів, передбачених ст.395, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

-за ст.395 КК України три місяці арешту.

-за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі.

-за ч.2 ст.185 КК України три роки позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.08.2015 року у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Речовий доказ по справі: чоловічий золотий перстень у вигляді печатки повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Речові докази по справі: видатковий касовий ордер та специфікацію до договору 1 та договору 2 №381 від 14.05.2015 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1