Провадження 1-кп/331/53/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/53/2016 за фактом скоєння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували і під час обрання кожному із обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, кожен обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, на теперішній час судом судове слідство не закінчено, є підстави вважати, що обвинувачені можуть ухилитися від суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав недоцільним продовження строку тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника та просив обрати щодо нього інший запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив змінити його на інший, не пов`язаний із обмеженням волі, оскільки ОСОБА_6 не має наміру ухилитися від суду та невизнання ним своєї вини не може бути підставою для тримання його під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника та просив обрати щодо нього інший запобіжний захід.
Заслухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинувачених під вартою з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше неодноразово засуджувалась за вчинення злочинів, в тому числі корисливих та знову вчинив корисливий тяжкий злочин, вчинив новий злочин у період невідбутого строку покарання, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність. Крім того, суд враховує той факт, що ОСОБА_7 не є мешканцем м. Запоріжжя та не має потійного місця проживання у цьому місці, що свідчить про те, що обвинувачений може ухилитися від суду та невиконувати обов"язки щодо своєчасного прибуття у судові засідання, що перешкодить проведенню судового розгляду у розумні строки, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 суд враховує, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, при цьому обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов"язаного із посяганням на майно та здоров"я потерпілого, місця роботи та власного доходу не має, що призводить суд до висновку про те, що він може продовжити вчинювати злочини з метою особистого збагачення та бути опасним для суспільства, перебуваючи на волі. Крім того, враховуючи відсутність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, оскільки він за місцем реєстрації не мешкає, суд приходить до висновку, що останній може ухилитися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин. При цьому доводи захисника про те, що ОСОБА_6 постійно мешкав у власному будинку у дачному кооперативі, тому може знаходитись за вказаною адресою на домашньому арешті, не є переконливими, оскільки згідно свідоцтва про право власності від 18.08.2014 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки у дачному кооперативі, поштової адреси зазначені будівлі не мають, що унеможливіть здійснення належного нагляду за ним з боку працівників Національної поліції України, тому підстав для обрання більш м"якого запобіжного заходу немає, а термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.177,183, 331 КПК,-
У Х В А Л И В:

Продовжити у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІ № 10 м. Запоріжжя терміном дії до 15.04.2016 року.
Продовжити у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який звинувачується за ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІ № 10 м. Запоріжжя терміном дії до 15.04.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1