ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження 1кс/201/5495/2013
У Х В А Л А

16 грудня 2013 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді Галічого В.М.

При секретарі Баштаненко І.О.

За участю:

Прокурора Куташі Ю.Ю.

Представника заявника ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в Дніпропетровську скаргу ТОВ «Дніпроолія» на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не поверненні майна, вилученого під час проведення обшуків,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Дніпроолія» звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не поверненні майна, вилученого під час проведення обшуків. В обґрунтування скарги представник скаржника посилався на те, що під час проведення обшуків, 10 грудня 2013 року, за адресами: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 6; Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3, було вилучено речі та документи як тимчасово вилучене майно, оскільки на момент розгляду скарги ці речі повернуті скаржнику не були, просив суд задовольнити скаргу та зобовязати прокурора їх повернути.

У судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав на їх задоволенні наполягав.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що вилучені речі та документи входять до переліку щодо відшукання якого надано дозвіл в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали скарги, а також надані суду матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Частиною 7 ст.236 КПК України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право… оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Нормою ч.2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку.

Отже речі та документи, які були вилучені при проведенні обшуків 10 грудня 2013 року, з огляду на відсутність їх у переліку, щодо якого в ухвалі суду на проведення обшуку прямо надано дозвіл на відшукання, є тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України в сукупності з положеннями ч.5 ст.171 КПК України, встановлено порядок припинення тимчасового вилучення майна та визначено, що слідчий, прокурор мають заявити клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Виходячи з вказаного, обшуки під час проведення яких було вилучено речі та документи (тимчасово вилучене майно), було проведено 10 грудня 2013 року, а обовязок, з огляду на відсутність клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчого, прокурора повернути таке майно, щодо переліку якого в ухвалі слідчого судді відсутні відомості, виник наступного дня 11 грудня 2013 року.

За таких обставин суд вважає, що прокурором у кримінальному провадженні, було допущено бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги те, що тимчасово вилучене майно на момент розгляду скарги в суді повернуто скаржнику не було, при наявності факту порушення строку встановленого кримінальним процесуальним законом для його арешту, або повернення, суд враховуючи необхідність забезпечення дотримання органом досудового розслідування прав та свобод володільця тимчасово вилученого майна, вважає, що оскільки питання стосовно арешту вилученого майна, щодо якого судом не надано прямо дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, слідчим та прокурором порушене не було та не вирішувалося, останнє, згідно вимог закону, підлягає поверненню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 168, 169, 236, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобовязати прокурора прокуратури Дніпропетровської області повернути майно тимчасово вилучене 10 грудня 2013 року під час проведення обшуку в приміщеннях за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 6; Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3, згідно протоколів обшуку від 10 грудня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: Галічий В.М.