1-кп/134/94/2015
Справа № 134/1661/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2015 року Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

та обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль кримінальне провадження за ч. 1 ст. 191 КК України внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000350 від 21.09.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка, Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , відповідно до наказу № 163-К від 29.03.2013 року прийнятий на посаду тракторист-машиніст сільськогосподарських культур в ПрАТ ПК «Поділля». 29 березня 2013 року із ОСОБА_5 укладено договір про повну матеріальну відповідальність згідно якого ОСОБА_5 зобов`язувався дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей і вжити заходів для відвернення шкоди, своєчасно повідомляти «Адміністрацію» про всі обставини, що загрожують забезпеченню охоронності довірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей. Виконував свою роботу ОСОБА_5 на тракторі «Джон Дір», д/н НОМЕР_1 , який надавали йому на добову зміну, де він знаходився сам та його дії ніхто не контролював.

Так, 18.09.2015 року біля 20 години ОСОБА_5 , заправив, відповідно до шляхового листа трактора № 2809, паливо свій трактор дизельним пальним, в кількості 153 літри на польовому угідді № 37 с.Гарячківка Крижопільського району. Під час оранки землі, переконуючись у відсутності сторонніх осіб та з метою привласнення чужого майна, яке було йому ввірене, ОСОБА_5 із заливної горловини паливного баку,за допомогою гумової шланги, поступово зливав дизельне паливо в заздалегідь заготовлені пляшки, в кількості шести штук, а саме 4 пляшки ємкістю по 2,5 літра та 2 пляшки ємкістю по 2 літра. Після наповнення вищевказаних пляшок дизельним паливом, в кількості 14 літрів, склав їх в поліетиленовий пакет і заховав неподалік електричної опори № 177, що на дорозі поряд з полем на якому працював, щоб в подальшому забрати собі додому. Однак, під час цього його було виявлено працівниками міліції та вилучено дизельне паливо, в кількості 14 літрів.

23 вересня 2015 року була укладена угода про визнання винуватості між представником потерпілого та підозрюваним, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння, завдану матеріальну шкоду повернув потерпілому в повному обсязі.
Прокурор проти визнання угоди не заперечувала.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в сумі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 гривень).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.
На підставі викладеного та ст.ст. 371, 374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23 вересня 2015 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і за його вчинення призначити йому узгоджену між сторонами міру покарання у виді штрафу в сумі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 гривень).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Крижопільський районний суд Вінницької області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Вінницької області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: