Справа № 743/45/16-к
Провадження №1-кс/743/7/16
У Х В А Л А
13 січня 2016 року смт. Ріпки

Слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

особи щодо, якої вирішується клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки справу за клопотанням заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 про застосування стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується НЦБ Інтерполу РФ для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ст. 205-3 КК РФ (створення незаконного військового формування або участь у ньому, проходження навчання з метою здійснення терористичної діяльності), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що:

- у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа по обвинуваченню громадянина зазначеної держави ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ст. 205-3 КК Російської Федерації, якого 11.06.2014 року оголошено в міжнародний розшук;

- постановою Магааського районного суду Республіки Інгушетія від 07.07.2014 року стосовно нього обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України 19.11.2015 року ОСОБА_5 затримано працівниками УСБ України в Чернігівській області;

- ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.11.2015 р. до нього, в порядку ст. 583 КПК України, застосовано тимчасовий арешт на 40 діб (до 30.12.2015) до надходження запиту російської сторони про його видачу;

- Генеральною прокуратурою України 17.12.2015 року отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини;

- 24.12.2015 року УДМС України в Чернігівській області прийнято до розгляду заяву захисника, який діє в інтересах ОСОБА_5 , та останньому видано довідку про звернення за захистом в Україні строком дії до 24.01.2016 р.;

- згідно відповіді МЗС України організація «Джейш-аль-Мухаджирин валь-Ансар» вважається терористичною, а особи, які діють в її інтересах, повинні притягатись до юридичної відповідальності;

- у відповідності до рішення Комітету Радбезу ООН 1268 від 06.08.2015 р., на підставі резолюції Радбезу ООН 2161 (2014) до санаційного списку стосовно «Аль-Каїди» була включена організація «Джейш-аль-Мухаджирин валь-Ансар».

- на підставі Імплементаційного регламенту ЄС 2015/1390 указане угруповання віднесено до переліку організацій, асоційованих з мережею «Аль-Каїда»;

- ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28.12.2015 р. щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується НЦБ Інтерполу РФ, раніше не судимого, застосований екстрадиційний арешт у вигляді тримання в слідчому ізоляторі м. Чернігова до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу та фактичну передачу Російській федерації, але не більше 12 місяців;
- ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 6 січня 2016 року скасовану ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28.12.2015 р. та клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 відхилено, а громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який утримується в Чернігівському СІЗО звільнено зпід варти негайно;

- інкриміновані правопорушення за законодавством України кваліфікуються за ч. 2 ст. 260, ст. 258-3 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.

Прокурор в судовому засіданні клопотання просила задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. Послалась на ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, на те, що ч. 8 ст. 584 КПК України забороняє слідчому судді досліджувати питання про винуватість та перевіряти законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.
Захисник адвокат ОСОБА_9 та ОСОБА_5 заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адвокат зазначив, що до його підзахисного не може бути застосований даний запобіжний захід, оскільки злочини, в яких його підозрюють за законодавством України не екстрадиційні, на, що звернуто в ухвалі апеляційного суду Чернігівської області від 6 січня 2016 року. Заперечив про можливість застосування до даного випадку ч. 13 ст. 584 КПК України, оскільки вона не застосовується після відмови в клопотанні по суті. Зазначає, що 24.12.2015 року УДМС України в Чернігівській області ОСОБА_5 видано довідку про звернення за захистом в Україні строком дії до 24.01.2016 р., що є підставою для незастосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_5 ..

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали даної справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відносинах між Україною та Російською Федерацією у сфері екстрадиції застосовуються Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ратифікована Законом України від 10.11.1994 N 240/94-ВР, Протокол до неї від 28.03.1997, ратифікований Законом України від 03.03.1998 N 140/98-ВР, Європейська Конвенція про видачу правопорушників від 13.12.1957, Протоколи до неї від 15.10.1975 та від 17.03.1978, ратифіковані Законом України від 16.01.1998 N 44/98-ВР.

Зазначені міжнародні договори набрали законної сили як для України, так і для Російської Федерації.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно зі ст.1 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, ст.56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ч.1 ст.573 КПК України договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.2 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, ч.2 ст.56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.

Статтею 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 в редакції Протоколу до неї від 28.03.1997 передбачено, що після отримання вимоги про видачу запитувана сторона негайно вживає заходів до розшуку і взяттю під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видачу не може бути здійснено.

Як вбачається із наданих суду матеріалів:

- у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа по обвинуваченню громадянина зазначеної держави ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ст. 205-3 КК Російської Федерації, якого 11.06.2014 року оголошено в міжнародний розшук;

- постановою Магааського районного суду Республіки Інгушетія від 07.07.2014 року стосовно нього обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України 19.11.2015 року ОСОБА_5 затримано працівниками УСБ України в Чернігівській області;

- ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.11.2015 р. до нього, в порядку ст. 583 КПК України, застосовано тимчасовий арешт на 40 діб (до 30.12.2015) до надходження запиту російської сторони про його видачу;

- Генеральною прокуратурою України 17.12.2015 року отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини;

- 24.12.2015 року УДМС України в Чернігівській області прийнято до розгляду заяву захисника, який діє в інтересах ОСОБА_5 , та останньому видано довідку про звернення за захистом в Україні строком дії до 24.01.2016 р.;

- згідно відповіді МЗС України організація «Джейш-аль-Мухаджирин валь-Ансар» вважається терористичною, а особи, які діють в її інтересах, повинні притягатись до юридичної відповідальності;

- у відповідності до рішення Комітету Радбезу ООН 1268 від 06.08.2015 р., на підставі резолюції Радбезу ООН 2161 (2014) до санаційного списку стосовно «Аль-Каїди» була включена організація «Джейш-аль-Мухаджирин валь-Ансар».

- на підставі Імплементаційного регламенту ЄС 2015/1390 указане угруповання віднесено до переліку організацій, асоційованих з мережею «Аль-Каїда».

- ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28.12.2015 р. щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується НЦБ Інтерполу РФ, раніше не судимого, застосований екстрадиційний арешт у вигляді тримання в слідчому ізоляторі м. Чернігова до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу та фактичну передачу Російській федерації, але не більше 12 місяців;
- ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 6 січня 2016 року скасовану ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28.12.2015 р. та клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 відхилено, а громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який утримується в Чернігівському СІЗО звільнено зпід варти негайно;

Згідно ч. 13 ст. 584 КПК України звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Посилання адвоката на наявність довідки про звернення ОСОБА_5 за захистом в Україні строком дії до 24.01.2016 р. не є підставою для незастосування екстрадиційного арешту, а є підставою для відмови у видачі особи (екстрадиції), що передбачено ст.ст. 589, 590 КПК України.

Враховуючи межі розгляду клопотань, встановлені ст. 584 КК України, враховуючи те, що інкриміновані ОСОБА_5 правопорушення за законодавством України є екстрадиційними та кваліфікуються за ч. 2 ст. 260 КПК України та ст. 258-3 КК України, те, що останній на території України фактично переховувався від правоохоронних органів Російської Федерації з метою уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини, перевіривши запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, враховуючи те, що строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вказані діяння, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчилися, слідчий суддя приходить до висновку наявність підстав для задоволення клопотання та для застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) у Чернігівському слідчому ізоляторі до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше дванадцяти місяців

На підставі викладеного та керуючись ст. 584 КПК України, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, -

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації задовольнити.
Застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) у Чернігівському слідчому ізоляторі до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше дванадцяти місяців.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області.

Слідчий cуддя ОСОБА_1