Справа № 716/1168/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2015 року м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

з участю сторони захисту:

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0000233 від 01.09.2015 року за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Чернівці, мешканки АДРЕСА_1 , освіта середня, на працює, раніше судженої: 31.08.1995 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 46-1 КК України; 20.06.2001 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст.ст. 140 ч. 3, 44 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.11.2004 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 3 до 3 років 6 місяців; 12.11.2007 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 21, ст.. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 16.05.2011 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст.ст. 185 ч.3, 395, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі.
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.395 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим їй постановою Садгірського районного суду від 29.07.2015 року, строком на один рік, та будучи ознайомленою 29.07.2015 року із постановою суду, в період з 22.08.2015 року по 30.08.2015 року, ухилившись від адміністративного нагляду, самовільно без дозволу Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області залишила своє місце проживання по вул. Л.Українки в с. Г.Шерівці Заставнівського району та виїхала за межі району в м. Чернівці.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала. Вказала, що знайома із умовами адміністративному нагляду, попереджена про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Маючи намір змінити місце проживання і переїхати в с. Г.Шерівці до співмешканця, звернулася із заявою до начальника Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області. отримавши дозвіл приїхала в с. Г.Шерівці. Проте наступного дня, перебувала в м. Чернівці, зустріла знайому, котра запросила її в гості. ОСОБА_4 визнала, що в період з 22.08. по 30.08 вона знаходилася у знайомої в м. Чернівці де постійно вживала спиртне. Будучи в стані алкогольного сп`яніння не усвідомлювала наслідків своєї поведінки та допустила ухилення від адміністративного нагляду. У вчиненому розкаюється і просить її суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши думку прокурора, приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності її позиції, тобто визнання нею вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч. 3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд без участі свідків та визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів провадження відносно документів, що характеризують її особу, а також дослідженням рапортів.

Згідно рапортів ст. ДІМ Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 31.08.2015 року, 22.08.2015 року, 23.08.2015 року, 24.08.2015 року, 25.08.2015 року, 26.08.2015 року, 27.08.2015 року, 28.08.2015 року, 29.08.2015 року та 30.08.2015 року обвинувачена ОСОБА_4 , будучи особою стосовно якої встановлено адміністративний нагляд та встановлено обмеження у вигляді заборони виходу із будинку по місцю проживання з 22-00 години по 06-00 годину, за винятком роботи у цей час, була відсутня по місцю проживання і її місце знаходження правоохоронним органам було невідоме.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена, її дії слід кваліфікувати за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше неодноразово судима і судимості не погашені та не зняті, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а до обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів, тобто вчинення нового умисного злочину при наявності непогашених судимостей за умисні злочини.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді арешту, що на думку суду буде справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою за ст. 395 КК України і призначити їй покарання у виді трьох місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту виконання вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно вручити засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1