АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 11-177/11
Справа №11-177/11 Головуючий в 1-й інстанції: Заславець Н.В.
Категорія ч.З ст. 187, ч.2 ст.263, Доповідач: Пляс М.Г.
ч.1 ст.304 КК України
УХВАЛА іменем України

08 лютого 2011 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Пляса М.Г.,

суддів Вороненко Т.В., Післєгіної Л.М.,

з участю прокурора Чередніченко Є.Г.,

адвоката ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього засудженого ОСОБА_5

засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2010 року, -

в с т а но вила:

Цим вироком:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, в силу ст.55 КК України 1960 року не судимий,

засуджений за ч.З ст.187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна,-що належить засудженому,

за ч.1 ст.304 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією 1/2 частини майна, що належить засудженому, з поміщенням засудженого в кримінально-виконавчу установу закритого типу.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. .Херсона, не судимий,

засуджений за ч.З ст.187 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна, що належить засудженому,

за ч.2 ст. 263 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна, що належить засудженому, з відбуванням покарання у спеціальній виховній установі.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, не судимий,

засуджений за ч.З ст.187 КК України на сім років і шість місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що належить засудженому, з поміщенням засудженого в кримінально-виконавчу установу закритого типу.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7 і А.О. і ОСОБА_8 залишено без зміни - тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обчислювати з 18 березня 2010 року.

Постановлено стягнути солідарно із засуджених ОСОБА_6С, ОСОБА_8 і ОСОБА_7, а також із законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття або до появи в нього до досягнення повноліття самостійного заробітку (доходу) або майна, на яке може бути звернене стягнення, на користь потерпілого ОСОБА_9 472,80 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди і 20000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 20472,80грн., і на користь потерпілої ОСОБА_10 -10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду ОСОБА_6С, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 визнані винними засуджені за вчинення злочинів за таких обставин.

17 березня 2010 близько 02.00 год. ОСОБА_6С, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, діючи за попередньою змовою між собою, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння коштами в сумі 2 200 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 17 548,74 гривень, шляхом вибивання вхідних дверей, проникли в приміщення будинку № 45 по вулиці Пролетарській в м. Цюрупинську Херсонської області, де з погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров'я потерпілої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що виразилося в демонстрації і погрозі застосування спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень металевих кийків, яка була сприйнята потерпілою як реальна погроза, а також у нанесенні їй удару металевим кийком по руці, заподіявши останній фізичний біль, скоїли напад на потерпілу ОСОБА_2, у ході якого незаконно заволоділи мобільним телефоном «Нокиа-1203» і зарядним пристроєм до нього, загальною вартістю 309 гривень.

Продовжуючи свої дії, об'єднані єдиним умислом, спрямованим на заволодік коштами в сумі 2200 доларів США, що за курсом НБУ складає 17 548,74 гривень, після одержання від ОСОБА_2 під погрозою застосування до неї фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров'я інформації про те, що зазначена сума коштів знаходиться в її родичів ОСОБА_4 і ОСОБА_3, 17.03.2010 року ОСОБА_6, ОСОБА_8 і ОСОБА_7, яким потерпіла ОСОБА_2 змушена була показати дорогу, проїхали до місця проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_3, де з метою заволодіння даними коштами близько 05.00 годин ранку проникли в приміщення квартири АДРЕСА_1 і скоїли напад на ОСОБА_4 і ОСОБА_3 із застосуванням до них фізичного насильства небезпечного для життя і здоров'я потерпілих, і з погрозою застосування такого насильства, що виразилися в демонстрації і погрозі застосування спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень металевих кийків і в нанесенні ударів даними предметами по голові і тілу потерпілих, що було сприйнято потерпілими, як реальна погроза, заподіявши своїми діями потерпілому ОСОБА_3 М.С. середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров'я, а потерпілій ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Крім того, 17.03.2010 року в м. Цюрупинську Херсонської області ОСОБА_6, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, є неповнолітнім, втягнув останнього в злочинну діяльність, умовивши його скоїти розбійний напад на громадян ОСОБА_2С, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з метою заволодіння коштами в сумі 2 200 доларів США, за попередньою змовою з ним і ОСОБА_8, поєднаний з проникненням у житло.

Крім того, 17.03.2010 року в м. Цюрупинську Херсонської області в період часу 02.00 год. до 05 год. 30 хв. ОСОБА_7 носив при собі без передбаченого законом дозволу і використовував для здійснення розбійного нападу на ОСОБА_2С, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 металевий кийок, що згідно висновку експерта НИЭКЦ УМВД України Херсонській області № 564 від 02.04.2010 р. є холодною зброєю, що ударно-роздрібнює, виготовленою саморобним способом по типу тон-фа, яка була виявлена і вилучена співробітниками міліції під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2, в якій проживають потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_4

В поданих апеляціях:

- засуджений ОСОБА_6 вважає, що призначене йому покарання є занадто суворим і не відповідає ступені тяжкості і особі засудженого. Вказує, що при призначенні покарання суд взяв до уваги формально і фактично не врахував його з'явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що за місцем постійного проживання він характеризується позитивно, має неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_8, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває. Також суд не врахував його стан доров'я, оскільки у 1999 році він отримав травму шийного відділу хребта. Просить пом'якшити йому покарання і застосувати ст.ст.75,84 КК України, звільнивши від покарання.

- засуджений ОСОБА_8 вважає, що призначене йому покарання є занадто суворим і не відповідає ступені тяжкості і особі засудженого. Вказує, що він активно сприяв розкриттю злочину, свою вину визнав повністю, щиро кається, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, проживає разом з тяжко хворою матір'ю, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває. Просить пом'якшити йому покарання і звільнити від покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

- засуджений ОСОБА_7 вважає, що призначене йому покарання не відповідає ступені тяжкості і особі засудженого через його суворість. Вказує, що при призначенні покарання суд взяв до уваги формально і фактично не врахував всіх обставин, що характеризують його особу, а саме, його з'явлення із зізнанням і активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що злочин він вчинив в неповнолітньому віці під впливом старших осіб і до кінця не усвідомлював тяжкість своїх дій, характеризується позитивно, проживає в неповній сім'ї, виховувався лише матір'ю, є учнем професійно-технічного ліцею, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває. Просить пом'якшити йому покарання і звільнити від покарання з випробувальним строком, застосувавши ст.ст.75,104,105 КК України.

Апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, була відкликана ним до початку розгляду справи в апеляційному суді.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора про залишення вироку без зміни, пояснення засуджених ОСОБА_6С, ОСОБА_8 і ОСОБА_7, які підтримали свої апеляції, пояснення адвоката ОСОБА_1 і законного представника ОСОБА_5, які підтримали апеляцію засудженого ОСОБА_7, пояснення потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4С, які заперечували проти задоволення апеляцій засуджених і просили залишити вирок без зміни, останнє слово засуджених, в якому вони просили пом'якшити покарання і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, перевіривши матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду щодо фактичних обставин справи, доведеності вини ОСОБА_6С, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчинені злочинів, за які вони засуджені, та правильність кваліфікації їх дій підтверджується доказами, дослідженими відповідно до положень ст.299 КПК України, і в апеляціях не оспорюється.

Доводи засуджених ОСОБА_6С, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про суворість призначеного їм покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_6С, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вид та міру покарання з дотриманням вимог ст.65 КК України.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, даних про його особу, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, його ініціативу і ступінь участі у вчинені злочину, обставини, які пом'якшують покарання, а саме, з'явлення із зізнанням, щире каяття і сприяння розкриттю злочину, а також обставину, яка обтяжує покарання, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, даних про його особу, який виховується в неповній родині і характеризується задовільно за місцем проживання і позитивно за місцем навчання, ступінь участі у вчинені злочину, обставини, які пом'якшують покарання, а саме, з'явлення із зізнанням, щире каяття і сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім,

а також обставину, яка обтяжує покарання, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного

сп'яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, який за місцем проживання характеризується незадовільно, ступінь участі у вчинені злочину, обставини, які пом'якшують покарання, а саме, щире каяття і сприяння розкриттю злочину, а також обставину, яка обтяжує покарання, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 злочинів, особу засуджених та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, у тому числі і ті, на які посилаються в апеляціях засуджені, суд обгрунтовано дійшов до висновку про необхідність призначення їм покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією частини майна, що належить засудженим.

Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів, а менш суворе покарання буде недостатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Твердження засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції фактично не врахував всіх обставин, що характеризують їх особу і пом'якшують покарання, є безпідставними, оскільки суд врахував ці обставини.

Посилання засудженого ОСОБА_7 на ту обставину, що він вчинив злочин у неповнолітньому віці, не є достатньою підставою для пом'якшення покарання, оскільки суд першої інстанції призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцією частини третьої статті 187 КК України, врахувавши, у тому числі, і цю обставину, яка пом'якшує покарання. Враховуючи активну роль засудженого ОСОБА_7 у вчинені розбійного нападу, а також обставину, яка обтяжує покарання, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення призначеного йому покарання.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на обставину, яка не була врахована судом першої інстанції, а саме, що у 1999 році він отримав травму шийного відділу хребта, не є достатньою підставою для пом'якшення призначеного йому покарання.

Крім того, звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України, про що просять ОСОБА_6 і ОСОБА_8, та відповідно до вимог ст.ст.75,104 КК України, про що просить ОСОБА_7, можливе у випадку призначення покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п'яти років, а кожному із засуджених суд призначив покарання у виді позбавлення волі на строк більше п'яти років.

Підстав для застосування ст.69 КК України і призначення кожному із засуджених або будь-кому з них покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини третьої статті 187 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою зміну чи скасування вироку, по справі не встановлено.

Таким чином, вирок має бути залишений без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції засуджених ОСОБА_6С, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2010 року щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 - без зміни.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_11

Судді: (три підписи)

Згідно оригінала суддя: М.Г. Пляс