Справа № 1-419/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова в складі: головуючого судді Білінської Г.Б.

при секретарі Морганюк Ю.Є.

з участю, прокурора Соколенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 , 03.07. ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, з освітою середньою, одруженого, непрацюючого , проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до ст. 89 КК України несудимого,

- по ст.122 ч.І КК України

встановив

Підсудний ОСОБА_1 25.07.2010 р. біля 01-00 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння та знаходячись на пр.Чорновола,57 у м.Львові під час конфлікту ,який виник між ним та потерпілим , ОСОБА_2,

умисно спричинив останньому середньої тяжкості тілесне ушкодження - перелом кута нижньої щелепи справа .

Допитаний у судовому засіданні підсудний вину свою у скоєнні злочину визнав та пояснив, що 25.07.2010 р. біля 01-00 год. перебував на зупинці маршрутних таксі , що по пр.Чорновола, 57 у м.Львові в компанії своїх знайомих, серед яких був раніше йому незнайомий потерпілий ОСОБА_2 Всі вони розпивали пиво і розмовляли. Однак, коли ОСОБА_2 почав приставати до дівчини його товариша ОСОБА_3 і намагався її поцілувати, це його обурило. Він відкликав потерпілого за кіоск, де зробив йому зауваження, після чого вони почали шарпатись, він вдарив його кулаком в обличчя ,від чого потерпілий впав. У вчиненому розкаюється, має намір відшкодувати потерпілому всі понесені ним під час лікування матеріальні збитки.

Крім повного визнання вини підсудним, його винуватість у вчиненому злочині стверджується зібраними по справі доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_2 про те, що

25.07.2010 р. біля 01-00 год. він із своїми знайомими знаходився на зупинці по пр.Чорновола 57 у м.Львові, де вони розмовляли і пили спиртне. Коли він, прощаючись, поцілував в щоку свою знайому ОСОБА_3, підсудний, якого він у цей день бачив вперше , обурився, завів його за кіоск, де вдарив кулаком в обличчя, від чого потерпілий впав і втратив свідомість. Після цього випадку він переніс операцію, йому рекомендоване подальше лікування ,він поніс великі матеріальні затрати на лікування , окрім цього йому спричинена і моральна шкода. Має намір звертатись до суду із відповідним позовом про стягнення шкоди із підсудного .Просить суворо покарати підсудного за заподіяний відносно нього злочин.

-свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні ствердив, що 25.07.2010 р. біля 01-00 год. компанією знаходились на зупинці по пр.Чорновола, розпивали пиво та розмовляли. Ніякого конфлікту не було, поки ОСОБА_2 не поцілував в щоку ОСОБА_3, що обурило підсудного. Підсудний завів потерпілого за кіоск, де вони шарпались, а потім ОСОБА_1 вдарив кулаком потерпілого в обличчя, від чого той впав.

-аналогічні показання у ході досудового слідства дали свідки ОСОБА_5 / а.с. 35-36/, ОСОБА_6 / а.с. 41-42/ ,які оголошені та перевірені в судовому засіданні.

-із висновку судово-медичної експертизи №400/2010 /а.с. 65-66/ вбачається, що у потерпілого ОСОБА_2 мається перелом кута нижньої щелепи справа , що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження , міг бути спричиненим 25.07.2010 р.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку , що винуватість підсудного у вчиненні злочину доведена , його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.І ст.122 КК України, оскільки підсудний умисно спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. У ході судового слідства не зібрано жодних доказів ,які б давали підстави для перекваліфікації дій підсудного та для звільнення його від кримінальної відповідальності.

При обранні покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, його характер, особу підсудного, який відповідно до ст. 89 КК України вважається несудимим, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, однак злочин вчинив у стані алкогольного спяніння, на момент розгляду справи судом не відшкодував потерпілому заподіяні йому збитки, та вважає , що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України ,суд

засудив :

АНТОНІВ А ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.І ст.122 КК України та обрати йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання

з випробуванням, встановивши іспитовий термін два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 без дозволу органу кримінально-виконавчої системи не виїжджати за межі України, повідомляти про зміну місця проживання ти систематично зявлятись на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу підсудному залишити попередньо оборану підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом пятнадцяти діб .

Суддя ОСОБА_8