Справа №474/535/15-к
П. №1-кп/474/42/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.15 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000115 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження смт. Врадіївка, Врадіївського району Миколаївської області, освіта середня, не працює, не одружений, місце фактичного проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.08.1999 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, судимість не погашена;

- 20.11.2002 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці, звільнений 14.04.2004 року умовно-достроково на 6 місяців і 27 днів судимість не погашена;

- 17.11.2004 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, судимість не погашена;

- 27.11.2008 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, судимість не погашена;

- 17.03.2011 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки судимість не погашена;

- 23.01.2012 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 02.07.2014 року згідно Закону України Про амністію;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
В першій декаді місяця лютого 2015 року, точної дати не встановлено, повторно, переслідуючи корисливу мету та умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник на подвір`я території домоволодіння ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись на вказаній території, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , підійшовши до житлового будинку та шляхом зриву скоб навісного замка на вхідних дверях проник у середину приміщення, звідки таємно викрав двохкамфорну чавунну плиту з колісниками та металеву хвіртку до плити, після цього продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 , підійшов до літньої кухні та шляхом зриву скоб навісного замка на вхідних дверях проник у середину приміщення, звідки таємно викрав 2 емальовані кастрюлі ємкістю кожна по 2 л., 2 емальовані каструлі ємкістю кожна по 1,5 л. та металеву шинку розміром 1,5 х 0,05 х 0,005 м., належні ОСОБА_12 . З викраденим ОСОБА_4 зник та розпорядився ним на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 524 грн., яка не відшкодована.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у приміщення. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_13 , в першій декаді лютого 2015 року, тимчасово проживаючи та перебуваючи на території домоволодіння, належного ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_3 , вирішив викрасти порожній газовий балон, який був у використанні та знаходився у кухні будинку, до якого ОСОБА_4 мав вільний доступ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, переслідуючи корисну мету, таємно, без дозволу господаря домоволодіння ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в першій декаді лютого 2015 року, точного часу та дати не встановлено, викрав порожній газовий балон, який був у використанні та знаходився у кухні будинку, що на подвір`ї вищевказаної території домоволодіння, дозвіл на користування яким ОСОБА_15 мав від ОСОБА_7 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 200 грн., яка в ході досудового розслідування відшкодована.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 , в другій декаді місяця лютого 2015 року, точної дати не встановлено, повторно, переслідуючи корисливу мету та умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник на подвір`я території домоволодіння ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Знаходячись на вказаній території, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до літньої кухні та шляхом зриву скоб навісного замка на вхідних дверях проник у середину приміщення, звідки таємно викрав 6 металевих уголків, довжиною по 1.5 м кожен, та 8 прутів сталевої арматури, довжиною по 1,5 м. кожен, належні ОСОБА_8 . З викраденим ОСОБА_4 зник та розпорядився ним на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 630 грн., яка не відшкодована.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у приміщення. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 , в першій половині березня місяця 2015 року, точної дати не встановлено, повторно, переслідуючи корисливу мету та умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник на подвір`я території домоволодіння ОСОБА_16 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Знаходячись на вказаній території, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , підійшов до приміщення літньої кухні та шляхом відкриття вхідних дверей, які не були зачинені, проник у середину приміщення, звідки таємно викрав брухт алюмінію, вагою 12 кг, вартістю 20 грн. за 1 кг, загальною вартістю 240 грн., належний ОСОБА_9 . З викраденим ОСОБА_4 зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Продовжуючи вчиняти злочин, ОСОБА_4 через декілька днів знову проник на подвір`я території домоволодіння ОСОБА_16 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Знаходячись на вказаній території, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , підійшов до приміщення житлового будинку та через отвір у вікні проник у середину приміщення, звідки таємно викрав брухт чорного металу, вагою 25 кг, вартістю 3 грн. 20 коп. за 1 кг, загальною вартістю 80 грн., належний ОСОБА_9 . З викраденим ОСОБА_4 зник та розпорядився ним на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн., яка в ході досудового розслідування відшкодована в повному обсязі.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у приміщення. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 , в першій половині березня 2015 року, точної дати не встановлено, повторно, переслідуючи корисливу мету та умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник через присадибну ділянку на господарське подвір`я території домоволодіння ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Знаходячись на вказаній території, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_15 таємно викрав металевий умивальник марки Майдадир, який був у використані, 4 амортизатори до автомобіля УАЗ-469, який був у використанні та брухт чорного металу вагою 20 кг. у вигляді металевих пластин до ресор, відрізків від металевих прутів арматури та інших металевих виробів, належні ОСОБА_10 . З викраденим ОСОБА_4 зник та розпорядився ним на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 840 грн., яка не відшкодована.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_13 в першій половині березня 2015 року, точної дати не встановлено, повторно, переслідуючи корисливу мету та умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник через присадибну ділянку до господарського подвір`я території домоволодіння, що належить на праві приватної власності ОСОБА_17 , яке розташоване по АДРЕСА_6 , де помітив металевий козлик для розпилювання дров. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що господарі домоволодіння на території господарського подвір`я, відсутні, з корисливих мотивів заволодів майном, що належить ОСОБА_10 , а саме металевим козликом для розпилювання дров, який був у використанні, вартістю 125 грн.

Проте, викрадення, розпочате таємно переросло у відкрите, в процесі вчинення злочину, оскільки ОСОБА_4 був помічений власницею майна ОСОБА_10 із входу до господарського подвір`я вказаної території домоволодіння. ОСОБА_10 вибігла до господарського подвір`я і намагалась забрати своє майно, проте ОСОБА_4 усвідомлюючи це та ігноруючи вимоги власниці майна, схопивши майно, втік із місця події та зник у невідомому напрямку, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 125 грн., яка не відшкодована.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 , в першій половині березня місяця 2015 року, тимчасово проживаючи та перебуваючи на території домоволодіння, належного ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_3 , вирішив викрасти цілу двохкамфорну чавунну плитку, яка була у використанні, разом з колісниками до неї, двохкамфорну газову плиту (таганок), яка була у використанні, та знаходились у кухні будинку, до якого ОСОБА_4 мав вільний доступ та металеві ціпки для припону худоби, що знаходились у господарському приміщенні, до якого ОСОБА_4 мав вільний доступ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, переслідуючи корисну мету, таємно, без дозволу господаря домоволодіння ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в першій декаді березня 2015 року, точного часу та дати не встановлено, викрав цілу двохкамфорну чавунну плитку, яка була у використанні, разом з колісниками до неї, двохкамфорну газову плитку (таганок), яка була у використанні, що знаходились у кухні будинку, вищевказаної території домоволодіння, до якого ОСОБА_4 мав вільний доступ та 11 металевих ціпків довжиною кожен по 1 м. та 9 металевих ціпків довжиною кожен по 2 м. для припону худоби, що знаходились у господарському приміщенні, до якого ОСОБА_4 мав вільний доступ, що на подвір`ї вищевказаної території домоволодіння, дозвіл на користування яким ОСОБА_4 мав від ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 270 грн., яка не відшкодована.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по епізоду крадіжки з житлового будинку потерпілого ОСОБА_6 визнав повністю та дав показання, що крадіжку він вчинив на початку лютого місяця 2015 року, точної дати не пам`ятає. У житловий будинок проник з метою щось викрасти, шляхом зриву скоб навісного замка на вхідних дверях, звідки викрав двохкамфорну чавунну плиту з колісниками та металеву хвіртку до плити, після чого покинувши приміщення житлового будинку підійшов до літньої кухні, де шляхом зриву скоб навісного замка на вхідних дверях проник у середину приміщення, звідки викрав 2 емальовані каструлі ємкістю кожна по 2 літри, 2 емальовані каструлі ємкістю кожна по 1,5 літрів та металеву шинку розміром 1,5 х0,05х0,005 м. З викраденим зник і розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 судом не допитувався, оскільки подав до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у його відсутність, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України без участі потерпілого.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000115, згідно якого 06.05.2015р. ОСОБА_6 звернувся із заявою про вчинення у нього крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2015 року, згідно якого останній повідомив про факти вчинення у нього крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 06.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння належне ОСОБА_6 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- повідомленням про підозру від 09.05.2015р., згідно якого обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні крадіжки у ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений добровільно показав як він вчиняв крадіжку у ОСОБА_6 ;

- довідками від 07.05.2015 року, згідно яких загальна вартість двохкамфорної чавунної плити з колісниками та металеву хвіртку до плити, 2 емальовані каструлі ємкістю кожна по 2 літри, 2 емальовані каструлі ємкістю кожна по 1,5 літрів та металеву шинку розміром 1,5 х0,05х0,005 м., становить 524 грн. 00 коп.;

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 визнав повністю та дав показання, що на початку лютого місяця 2015 року він перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , з літньої кухні здійснив крадіжку газового балону. З викраденим зник і розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 судом не допитувався, оскільки подав до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у його відсутність, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України без участі потерпілого.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000115, згідно якого 14.05.2015р. ОСОБА_7 звернувся із заявою про вчинення у нього крадіжки;

- протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 14.05.2015 року, згідно якого останній повідомив про факти вчинення у нього крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 14.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння належне ОСОБА_7 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- повідомленням про підозру від 09.05.2015р., згідно якого обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні крадіжки у ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений добровільно показав як він вчиняв крадіжку у ОСОБА_7 ;

- довідкою, згідно якої вартість газового балону, який був у використанні становить 200 грн. 00 коп.;

- постановами про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.05.2015р. та 26.05.2015р.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_8 вину визнав повністю та дав показання, що в другій половині лютого місяця 2015 року, він проник на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_4 , де з приміщення літньої кухні шляхом зриву скоб навісного замка на вхідних дверях проник у середину приміщення, звідки таємно викрав 6 металевих уголків, довжиною по 1.5 м та 8 прутів сталевої арматури З викраденим зник і розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_8 судом не допитувався, оскільки подав до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у його відсутність, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України без участі потерпілого.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000115, згідно якого 06.05.2015р. ОСОБА_8 звернувся із заявою про вчинення у нього крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2015 року, згідно якого останній повідомив про факти вчинення у нього крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 06.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння належне ОСОБА_8 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- повідомленням про підозру від 16.05.2015р., згідно якого обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні крадіжки у ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений добровільно показав як він вчиняв крадіжку у ОСОБА_8 ;

- довідкою від 06.05.2015, згідно якої вартість 6 металевих уголків, довжиною по 1.5 м. та 8 прутів сталевої арматури становить 630 грн. 00 коп.;

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по епізодах крадіжки у потерпілого ОСОБА_9 визнав повністю та дав показання, що в першій половині березня місяця 2015 року, він проник на територію домоволодіння ОСОБА_16 розташованого по АДРЕСА_5 , де з літньої кухні здійснив крадіжку брухту алюмінію, вагою 12 кг., який належить ОСОБА_9 . З викраденим зник і розпорядився на власний розсуд.

Через декілька днів він знову проник на територію домоволодінні ОСОБА_16 розташованого по АДРЕСА_5 , та підійшовши до житлового будинку та побачивши віконний отвір проник через нього да вказаного будинку, звідки викрав брухт чорного металу, вагою 25 кг., який належить ОСОБА_9 . З викраденим зник і розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_9 судом не допитувався, оскільки подав до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у його відсутність, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України без участі потерпілого.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_9 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000115, згідно якого 03.04.2015р. ОСОБА_9 звернувся із заявою про вчинення у нього крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 03.04.2015 року, згідно якого останній повідомив про факти вчинення у нього крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 03.04.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння належне ОСОБА_9 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- заява від 04.04.2015р., згідно якої ОСОБА_18 добровільно видав куплену в обвинуваченого алюмінієву каструлю ємністю близько 15 літрів;

- протоколом огляду речей від 04.04.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_9 впізнав алюмінієву каструлю та металеві плоскогубці, як які були у нього викрадені;

- повідомленням про підозру від 17.04.2015р., згідно якого обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні крадіжки у ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений добровільно показав як він вчиняв крадіжку у ОСОБА_9 ;

- довідкою, згідно якої вартість брухту алюмінію вагою 12 кг. та брухту чорного металу вагою 25 кг. становить 560 грн. 00 коп.;

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_10 визнав повністю та дав показання, що в першій половині березня місяця 2015 року, він через присадибну ділянку проник на господарське подвір`я домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав умивальник марки Майдир, який був у використанні, 4 амортизатори до автомобіля УАЗ -469, які були у використанні та брухт чорного металу вагою 20 кг. у вигляді металевих пластин до ресор, відрізків від металевих прутів арматури та інших металевих виробів. З викраденим зник і розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_10 по епізоду крадіжки дала суду показання, що про факт крадіжки їй повідомив сусід. В неї було викрадено умивальник марки Майдир, який був у використанні, 4 амортизатори до автомобіля УАЗ -469, які були у використанні та брухт чорного металу вагою 20 кг. у вигляді металевих пластин до ресор, відрізків від металевих прутів арматури та інших металевих виробів. Матеріальних претензій до обвинуваченого немає.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілої ОСОБА_10 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000115, згідно якого 09.05.2015р. ОСОБА_10 звернулася із заявою про вчинення у неї крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.05.2015 року, згідно якого остання повідомила про факти вчинення у неї крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 08.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння належне ОСОБА_10 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- повідомленням про підозру від 16.05.2015р., згідно якого обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні крадіжки у ОСОБА_10 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений добровільно показав як він вчиняв крадіжку у ОСОБА_10 ;

- довідками від 09.05.2015р. та 12.05.2015р., згідно яких вартість металевого умивальника марки Майдадир, який були у використанні, 4 амортизаторів до автомобіля УАЗ-469, які були у використанні, брухту чорного металу вагою 20 кг. у вигляді металевих пластин до ресор, відрізків від металевих прутів арматури та інших металевих виробів становить 840 грн. 00 коп.;

- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 14.05.2015р.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по епізоду грабежу потерпілої ОСОБА_10 визнав повністю та дав показання, що в першій половині березня 2015 року, він через присадибну ділянку проник на господарське подвір`я домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_6 , де заволодів металевим козликом для розпилювання дров. Під час цього, його помітила ОСОБА_10 , яка намагалась забрати своє майно, проте він схопивши майно і втік із місця події. З викраденим зник і розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_10 по епізоду грабежу дала суду показання, що після того як їй сусід повідомив про факт крадіжки вона пішла на подвір`я та побачила як обвинувачений намагається викрасти металевий козлик для розпилювання дров, вона його позвала. Обвинувачений побачивши потерпілу схопив козлик та почав тікати, та в подальшому викинув металевого козлика до старого хліва, який розташований на краю городу. Пізніше потерпіла з чоловіком впіймали обвинуваченого, який признався у вчиненому. Матеріальних претензій до обвинуваченого немає.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні грабежу у потерпілої ОСОБА_10 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000115, згідно якого 13.05.2015р. в ЄРДР внесено відомості про вчинення грабежу ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події від 08.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння належне ОСОБА_10 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- постановою про визнання речовими доказами та передання їх на зберігання від 09.05.2015р., якою було визнано речовим доказом металевий козлик, який в подальшому був переданий на зберігання ОСОБА_10 згідно розписки від 09.05.2015р.;

- повідомленням про підозру від 16.05.2015р., згідно якого обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні грабежу у ОСОБА_10 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений добровільно показав як він вчиняв грабіж у ОСОБА_10 ;

- довідкою від 12.05.2015р., згідно якої вартість металевого козлика для розпилювання дров, який був у використані становить 125 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 визнав повністю та дав показання, що в першій половині грудня місяця 2015 року, він тимчасово проживаючи та перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 розташованого по АДРЕСА_3 , з якого викрав цілу двохкамфорну чавунну плиту, яка була у використанні, разом з колісниками до неї, газову двохкамфорну плиту (таганок), яка була у використанні, що знаходилися у кухні будинку, 11 металевих ціпків довжиною кожен по 1 м. та 9 металевих ціпків довжиною кожен по 2 м. для припону худоби з господарського приміщення. З викраденим зник і розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 судом не допитувався, оскільки подав до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у його відсутність, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України без участі потерпілого.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000115, згідно якого 14.05.2015р. ОСОБА_7 звернувся із заявою про вчинення у нього крадіжки;

- протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 14.05.2015 року, згідно якого останній повідомив про факти вчинення у нього крадіжки;

протоколом огляду місця події від 14.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння належне ОСОБА_7 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- повідомленням про підозру від 09.05.2015р., згідно якого обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні крадіжки у ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2015р. з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений добровільно показав як він вчиняв крадіжку у ОСОБА_7 ;

- довідкою, згідно якої вартість двохкамфорної чавунної плити, яка була у використанні, разом з колісниками до неї, газової двохкамфорної плити (таганок), яка була у використанні, 11 металевих ціпків довжиною кожен по 1 м. та 9 металевих ціпків довжиною кожен по 2 м. для припону худоби, становить 1 270 грн. 00 коп.

Судом також досліджено докази, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

- копію актового запису № 135 від 16.09.1971р. про народження обвинуваченого та копію форми № 1 від 28.05.1988р. на отримання обвинуваченим паспорта;

- характеристику Врадіївського селищного голови на обвинуваченого від 20.04.2015р., згідно якої останній не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків. Веде безладний спосіб життя. На адміністративну комісію при селищній раді не викликався;

- довідку Врадіївської центральної районної лікарні № 407 від 10.04.2015р., згідно якої обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 2011 року;

- висновок судово-психіатричної експертизи № 221 від 13.05.2015р., проведеної за постановою від 11.05.2015р., згідно якого обвинувачений хронічними психічними захворюваннями не страждає, страждає в даний час і страждав в період часу, до якого відноситься інкриміновані йому дії, легкою розумовою відсталістю, синдром залежності від алкоголю. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому дії, він міг усвідомлювати значення свої дії та керувати ними. В даний час він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру не потребує;

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1800 від 27.04.2015р., згідно якої обвинувачений строку військову службу не проходив. Непридатний до військової служби;

- вимогу про судимість від 04.04.2015р., згідно якої обвинувачений є особою раніше судимою: 03.08.1999 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, судимість не погашена; 20.11.2002 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці, звільнений 14.04.2004 року умовно-достроково на 6 місяців і 27 днів судимість не погашена; 17.11.2004 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, судимість не погашена; 27.11.2008 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, судимість не погашена; 17.03.2011 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки судимість не погашена; 23.01.2012 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 02.07.2014 року згідно Закону України Про амністію;

- довідку Кримінально-виконавчої інспекції Врадіївського району № 457 від 05.06.2015р., згідно якої обвинувачений на обліку Врадіївського РП КВІ не перебуває.

Перевірив та оцінив вказані докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченого по другому, п`ятому та сьомому епізодах - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, по першому, третьому та четвертому епізодах - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України та по шостому епізоду - у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинена повторно, кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання суд враховує скоєння обвинуваченим злочинів, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення особою злочину повторно. Суд також враховує відсутність претензій зі сторони потерпілих, особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимою особою за аналогічні злочини, негативно характеризується по місцю проживання, не працює. Всі ці обставини дають суду зробити висновок, що обвинувачений на шлях виправлення не став та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. З огляду на встановлені судом обставини підстав для застосування ст.ст. 69 та 75 КК України суд не вбачає.

Прокурор в рамках даного кримінального провадження звернувся з цивільним позов до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з останнього на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 840 грн. 00 коп. заподіяну злочином, а саме крадіжкою обвинуваченим у потерпілої металевого умивальника марки Майдадир, який був у використані, 4 амортизаторів до автомобіля УАЗ-469, які були у використанні та брухт чорного металу вагою 20 кг. у вигляді металевих пластин до ресор, відрізків від металевих прутів арматури та інших металевих виробів.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 та прокурор просили залишити цивільний позов без розгляду.

Прокурор підтримав заяву законного представника потерпілої, а обвинувачена та її захисник не заперечили проти вказаної заяви.

Частинами 4 та 5 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Речові докази по справі на підставі ст. 100 КПК України, що передані на відповідальне зберігання потерпілим, підлягає залишенню останнім, як законним власникам.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 374 КПК України та ст. 207 ЦПК України, суд,-

вирішив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Цивільний позов прокурора в інтересах потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 840 грн. 00 коп. - залишити без розгляду.

Речові докази по справі - залишити потерпілим як законним власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1