У Х В А Л А

16 листопада 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №000037 за ст. 407 ч.2,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням та просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу до слідчого судді Корольовського районного суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що рядовий ОСОБА_5 призваний по мобілізації на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира 13 ОАЕМБ № 57 від 20.03.2014 року призначений на посаду старшого навідника кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 . З того ж часу він поставлений на всі види забезпечення.

Однак, під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, рядовий ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях.

Реалізуючи задумане, 21 січня 2015 року, о 08:00 годині, військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 67 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою ухилення від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, без дозволу командування та інших поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, та самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , з метою ухилитися від проходження військової служби. Організовані командуванням військової частини пошукові заходи позитивного результату не дали. До цього часу військовослужбовець до військової частини не повернувся, обов`язки військової служби не виконує, проводить час на власний розсуд, місце його перебування не відоме.

27 лютого 2014 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000037 в порядку ст.ст. 111, 278 рядовому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що рядовий ОСОБА_5 до призову на військову службу був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

27 лютого 2015 року підозрюваного рядового ОСОБА_5 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Житомирського РВ УМВСУ в Житомирській області, а також ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В разі успішного розшуку солдата ОСОБА_5 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного солдата ОСОБА_5 , запобіжного заходу тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий військової прокуратури та прокурор військової прокуратури клопотання підтримали.

Заслухавши слідчого та прокурора, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Слідчий за погодженням з прокурором звернулися до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного рядового ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 27 лютого 2014 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000037 в порядку ст.ст. 111, 278 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України.

Згідно ч.1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру.

Як вбачається з матеріалів справи, в повідомленні про підозру від 27.02.15р. не вірно вказано дату народження, а саме зазначено ІНФОРМАЦІЯ_4 , коли вірною є дата 07 жовтня 1985 року, у зв`язку з чим 10.11.2015р. слідчим було винесено постанову про уточнення анкетних даних.

Згідно ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В клопотанні вказується, що повідомлення про підозру не було вручене ОСОБА_5 особисто, а було надіслано командиру частини НОМЕР_1 , в підтвердження чого органом досудового розслідування надано корінець повістки про виклик, а саме про явку 17.03.2015р. до військової прокуратури.

Проте, вказаний корінець повістки про виклик не можна вважати належним доказом надсилання повідомлення про підозру, оскільки є лише викликом до слідчого, а не повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, даний корінець не містить будь-якої відмітки посадової особи про його вручення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною 1 статті 136 КПК України визначено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З постанови слідчого від 10.11.2015р. про зупинення досудового розслідування вбачається, що з моменту оголошення ОСОБА_5 постановою від 27.02.2015р. у розшук, останній не з`являвся ні до військової частини, ні до органу досудового розслідування.

Таким чином, з наявних матеріалів справи не вбачається за можливе зробити висновок про обізнаність ОСОБА_5 щодо здійснення відносно нього кримінального переслідування та свідоме ухилення від органів досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що виходячи зі змісту ст. 135 КПК України, повідомлення надсилається за місцем проживання особи і лише у разі її відсутності вручається під розписку іншим уповноваженим особам для подальшого вручення особі.

З матеріалів справи вбачається, що дане клопотання було подане слідчим разом з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в порядку ст. 35 КПК України було розподілена на іншого слідчого суддю.

Отже, метою подання клопотання про затримання є забезпечення підозрюваного в участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, при цьому, виходячи з положень ч.7 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без підозрюваного не допускається.

Ухвалою від 12.11.2015 року у справі №296/12227/15-к слідчий суддя Корольовського районного суду відмовив у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст.188 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Пунктом 1 частини 4 статті 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

В судовому засіданні прокурор підтвердив обставини подання одночасно двох клопотань, однак відмовився надати для дослідження копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було предметом розгляду в межах справи №296/12227/15-к для встановлення обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу.

Отже, оскільки клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подається разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та слідчим суддею у справі №296/12227/15-к відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , в сукупності з іншими обставинами встановленими в судовому засіданні, зокрема щодо помилки в анкетних даних ОСОБА_5 , відсутності доказів надсилання повідомлення про підозру, ухилення від слідства, слідчий суддя вважає клопотання недоведеним та необґрунтованим, а тому відмовляє в наданні дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 183, 188, 189 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1