н/п 1-кс/640/7757/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в ході досудового слідства встановлено, що на території міста Харків діє ряд підприємств та фізичних осіб-підприємців, які здійснюють експорт до Російської Федерації товарів військового призначення та подвійного використання в порушення вимог Указу Президента України № 691/2014 про припинення експорту до Російської Федерації товарів військового призначення та подвійного використання.
Так встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із громадянками України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дружина ОСОБА_6 ), та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (сестра дружини ОСОБА_6 , зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця), на території складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюють неліцензійне виробництво контрафактних копій електротехнічних товарів військового призначення - автоматичних вимикачів серії ВА та А 37 (оригінальний виробник - ДП «Харківській електромеханічний завод»).
В подальшому, через свої зв`язки з числа осіб, які здійснюють безпосередньо незаконне переправлення товарно-матеріальних цінностей через державний кордон України, вказані вимикачі, які зберігаються у зазначених складських приміщеннях, переміщуються зазначеними особами на територію Російської Федерації поза митним контролем з порушенням встановленого порядку міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, тобто без відповідних дозвільних документів.
В ході відпрацювання зв`язків вказаних осіб встановлено, що переміщення вимикачів здійснюється в районі с. Тимофіївка та с. Олександрівка Золочівського району Харківської області громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, в ході огляду місця події від 21.10.2015 вказаний громадянин був виявлений в районі с. Тимофіївка, коли рухався в напрямку державного кордону України з Російською Федерацією із вантажем електричних вимикачів.
На місці події ОСОБА_9 пояснив, що вантаж вказаних вимикачів він має доставити до Російської Федерації поза пунктами пропуску на прохання особи на ім`я « ОСОБА_10 ».
В ході детального огляду місцевості, де знаходився ОСОБА_5 всього було виявлено 11 пакунків, в кожному із яких знаходились предмети, схожі на електричні вимикачі, а також 2 пакунки із предметами, схожими на бухти кабелів до даних вимикачів.
Викладені обставини послугували підставами для внесення 23.10.2015 клопотання про накладання арешту вказаних вимикачів та кабелів. У зв`язку із обмеженим часом на момент внесення вказаного клопотання встановити точний тип та вид вказаних вимикачів не видалось за можливе. Будь-які позначки виробника, що дозволяють індивідуалізувати вказані вимикачі, відсутні.
Ухвалою слідчого судді від 26.10.2015 вказане клопотання повернуте прокурору для усунення недоліків, а саме для уточнення переліку та видів майна, що належить арештувати.
На виконання вказаної ухвали того ж дня слідчим залучено спеціаліста для здійснення попередньої ідентифікації вищеперелічених речей на предмет встановлення їх найменувань, а також перевірки їх відношення до товарів військового призначення чи подвійного використання. Однак у встановлений КГІК 72-х годинний термін провести вказане дослідження не видається за можливе.
В той же час, обставини вилучення вищевказаних предметів, а також пояснення ОСОБА_5 , які він дав на місці події, дають достатні підстави вважати, що зазначені речі є предметами кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, тобто відповідають критеріям визначеним п. 1 ч. 3 ст. 167 КПК України, що, в силу ч. 2 ст. 170 КПК України, є підставою для накладання арешту на дане майно.
Крім того, в ході зазначеного огляду місця події на пакунках із вимикачами було виявлено рукописні позначки, а також інші ознаки пакування, що дозволяють індивідуалізувати їх: на 9 пакунках із електричним вимикачами були позначки «ОКТ», на 1 пакунку - позначка «РАЗВ», 1 пакунок знаходився окремо у мішку білого кольору.
Власником даного майна, згідно з протоколом огляду місця події, є громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
У зв`язку із вищевикладеним орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
При розгляді клопотання у судовому засіданні слідчий його підтримав.
ОСОБА_5 , власник майна, надав суду заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт вилученого у нього 21.10.2015 року майна без його участі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 333 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка отримана під час проведення 21.10.2015 р. огляду місця події на речах, власником яких є ОСОБА_5 , що є предметами кримінального правопорушення та які відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, та які можуть бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході огляду місця події 21.10.2015 року, а саме: на 11 електричних вимикачів (із них 9 із позначками «ОКТ» на пакуванні, 1 з позначкою «РАЗВ», 1 упакований окремо в полімерний мішок білого кольору), а також 2 пакунки із електричними кабелями без ідентифікаційних позначок.
Місцем зберігання вилучених предметів визначити кімнату зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1