Справа № 579/894/15-к
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
29 вересня 2015 року м. Кролевець

Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці справу про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійна-технічна, невійськовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, несудимого в силу ст.89 КК України

-за ч.3 ст.185 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, невійськовозобовязаного, освіта професійна-технічна, неодруженого, непрацюючого, судимого Кролевецьким районним судом Сумської області:

1) 27.07.1999 р. за ч.3 ст.140, ч.2 ст. 140, ст.17, ч.3 ст.81, ст.46-1 КК України 1960 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2) 26.04.2000 р. за ст.17, ч.2 ст. 140, ст.42,43 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 21.05.2001 року звільнений умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 7 днів;

3) 05.12.2001 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст. ст.42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.06.2004 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 24 дні;

4) 23.12.2005 р. за ч.2 ст.185, ст.15 ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 19 квітня 2008 року звільнився по відбуттю строку покарання;

5) 23.02.2010 р. за ч.3 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт, покарання відбуте 29 квітня 2010 року;

6) 10.08.2012 р. за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, 29 січня 2015 року звільнився умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі на 1 рік 3 місяці 3 дні

- за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, невійськовозобовязаного, освіта базова загальна середня, неодруженого, непрацюючого, судимого:

1) 27.04.2006р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.296, ч.1 ст.162, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, 7 лютого 2008 року звільнився умовно-достроково на 2 місяці 20 днів;

2) 18.05.2009 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі, 28 лютого 2011 року звільнився умовно-достроково на 24 дні;

3) 11.10.2012 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту, 1 березня 2013 року звільнився по відбуттю строку покарання;

4) 13.06.2013 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ст.395 КК України до 2 місяців арешту, 25 вересня 2013 року звільнився по відбуттю строку покарання;

5) 23.07.2014 р. Коропським районним судом Чернігівської області за ст.ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

6) 25.02.2015 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ст. ст.185 ч.2, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі

-за ч.3 ст.185 КК України-

В С Т А Н О В И В:
12 березня 2015 року близько 19 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю власника господарства, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи повторно, реалізуючи свій злочинний намір, таємно проникли у приміщення сараю господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_4 , належного потерпілій ОСОБА_12 , звідки викрали:

- 53 зубці чавунних батарей опалення вартістю згідно висновку експерта від 26 березня 2015 року № 296 1855 грн.;

- 4 чавунні колосники, вартістю 200 грн.;

- 4 чавунних дверцят, розміром 23х16 см, вартістю 224 грн.;

- 3 чавунних дверцят, розміром 22х22 см, вартістю 198 грн.;

- чавунну засувку, вартістю 58 грн.;

- чавунну двокамфорну варочну плиту, розміром 75х45 см, вартістю239 грн.;

- 3 чавунних однокамфорних варочних плит, розміром 35х41 см, вартістю по 125 грн. кожна на загальну суму 375 грн.;

- чавунну двокамфорну варочну плиту, розміром 54х37 см., вартістю 205 грн.;

- металеве ліжко, вартістю 225 грн.;

- металеву ємкість для води, вартістю 50 грн.;

- металевий совок, вартістю 11 грн.;

- кутник 6х6 см, довжиною 60 см, вагою 3,4 кг, вартістю як лому чорного металу 9,86 грн.;

- кутник 5 мм х 6 см., довжиною 45 см, вагою 2,3 кг, вартістю 6,67 грн.;

- металеву пластину шириною 5 см., товщиною металу 5 мм, довжиною 54 см; металеву пластину шириною 5 см., товщиною металу 5 мм, довжиною 67 см; металеву пластину, шириною 6 см, товщиною металу 5 мм, довжиною 60 см; металеву пластину, шириною 6 см, товщиною металу 5 мм, довжиною 42 см; металеву пластину, шириною 18 см, товщиною металу 2 мм, довжиною 55 см, загальною вагою 6,9 кг, вартістю 20,01 грн.;

- металеву пластину, шириною 5 см., товщиною металу 5 мм, довжиною 125 см, вагою 3,7 кг, вартістю 10,73 грн.;

- дві металеві скоби для залізничних рейок, вагою по 9,9 кг кожна, загальною вагою 19,8 кг, вартістю 57,42 грн.;

- металевий витяжний раструб, вагою 1,5 кг, вартістю 4,35 грн., викравши майна на загальну суму 3749,04 грн., чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Викрадене майно обвинувачені винесли на присадибну ділянку господарства, завантажили на найнятий ними автомобіль ФІАТ ДИСАТО держ.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_13 та вивезли за межі господарства з метою здачі як металобрухт на пункті прийому металобрухту. Біля будинку АДРЕСА_5 автомобіль з викраденим майном був затриманий працівниками міліції.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення та дав показання, що 12 березня 2015 року до нього прийшов ОСОБА_14 і запропонував йому попити пива, вони разом пішли до кафе Моя сімя. Невдовзі до них підійшов ОСОБА_8 і ОСОБА_14 запропонував їм здати металобрухт, сказавши при цьому, що його треба викрасти з нежилого будинку. Це відбувалось ввечері, вже по-темному. Вони пішли ставом, по дорозі зустріли ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_9 . ОСОБА_15 і ОСОБА_16 почали із ОСОБА_14 сваритись і він їм сказав, що вони не потрібні і останні пішли. ОСОБА_14 про щось поговорив із ОСОБА_9 , і вони всі пішли до будинку, який показав ОСОБА_14 . В господарство зайшли з городу, підійшли до сараю, який був відкритий і в темряві почали виносити металобрухт до ставу через город, при цьому їм телефоном присвічував ОСОБА_14 . Зі сторони вулиці в господарстві малися ворота і хвіртка, через які вони не заходили і не виходили. Коли винесли речі з сараю, де в основному були металеві вироби з будинкового опалення, ОСОБА_14 по телефону викликав автомобіль, куди всі вони погрузили металобрухт, в автомобіль сіли ОСОБА_8 і ОСОБА_14 . Вони пішли з ОСОБА_17 по-під ставком, домовившись про місце зустрічі. По дорозі їх затримали працівники міліції.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю визнав вину та дав показання, що 12 березня 2015 року він зустрівся в кафе Моя сімя з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , де ОСОБА_14 запропонував йому та ОСОБА_10 здійснити крадіжку металевих речей з нежилого будинку. Вони погодились і пішли повз ставок до будинку. По дорозі зустріли ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_9 . ОСОБА_14 запропонував їм піти з ними, але ОСОБА_15 і ОСОБА_16 відмовились, а ОСОБА_9 погодився. Вони прийшли в господарство потерпілої через город, ОСОБА_14 відкрив сараї та показав їм, що виносити. Було темно, але ОСОБА_14 взяв у нього телефон і присвічував ним. Вони через город до ставка винесли вказані ОСОБА_14 металеві речі та погрузили їх в автомобіль, коли він приїхав, який викликав ОСОБА_14 . Вони з ОСОБА_14 сіли в автомобіль і поїхали на пункт прийому металобрухту, а ОСОБА_9 з ОСОБА_10 пішли до Моєї сімї, де повинні були їх чекати, щоб розділити гроші, виручені за металобрухт. Біля кафе Моя сімя їх зупинили працівники міліції і коли почали перевіряти, що вони везуть, то ОСОБА_14 в цей час втік.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину не визнав та дав показання, що 12 березня 2015 року він по телефону домовився з ОСОБА_8 випити пива, чекав з пивом його на човні, до нього підійшли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , випили разом пиво, а потім підійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . Вони спочатку відізвали ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і про щось з ними розмовляли, але ОСОБА_15 і ОСОБА_16 від них пішли. Потім ОСОБА_14 відізвав його і запропонував погрузити металобрухт за 50 грн. Він погодився. Підійшли до якогось господарства, зайшли з городу, все показував ОСОБА_14 , де що брати і виносили до ставу. Коли винесли речі до ставу, ОСОБА_14 викликав автомобіль, і коли він підїхав, то вони загрузили метал в автомобіль, куди сіли ОСОБА_8 і ОСОБА_14 , а вони з ОСОБА_10 пішли до кафе Моя сімя, де повинні були чекати хлопців з грошима, але по дорозі їх затримали працівники міліції.

Винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наданими і дослідженими судом доказами.

Свідок ОСОБА_18 в суді дав показання, що 12 березня 2015 року йому на мобільний телефон зателефонували з проханням перевезти речі на належному йому автомобілі. Він погодився і сказав, щоб йому зателефонували о 18 год. На прохання телефонуючого він підїхав до магазину Моя сімя. Там його чекали ОСОБА_8 та ще один чоловік, сказали йому куди їхати. Проїхали по берегу ОСОБА_19 ставу, зупинились біля купи металобрухту, де вже знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Він спитав, чи не крадений металобрухт, йому відповіли, що ні. Коли завантажили металобрухт в машину, то в машину сіли ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , якого він не знав, і вони поїхали, але біля магазину Моя сімя їх зупинили працівники міліції. ОСОБА_14 , побачивши працівників міліції, відкрив машину і втік.

Свідок ОСОБА_20 в суді дав показання, що 12 березня 2015 року вони несли службу разом з ОСОБА_21 . На телефон ОСОБА_21 поступив дзвінок від працівника міліції ОСОБА_22 про крадіжку, і що крадії на автомобілі їдуть в бік магазину Моя сімя. Вони туди підїхали на автомобілі і зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_18 , при цьому в автомобілі знаходився ОСОБА_8 , а другий чоловік втік. В автомобілі знаходились металеві речі.

Свідок ОСОБА_15 в суді дав показання про те, що не памятає всіх подій, які відбувались 12 березня 2015 року і повністю підтримує показання, дані ним в ході досудового слідства, які за його клопотанням були оголошені в суді. Свідок показав, що близько 19 год. 12 березня 2015 року він на Козинському ставу зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_16 . Вони з ним сиділи на бетонних плитах автодороги Київ-Москва і пили пиво. До них спочатку підійшов ОСОБА_9 , а через декілька хвилин ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і незнайомий хлопець на імя ОСОБА_23 . Дані хлопці сварились між собою, а ОСОБА_9 все говорив своїм товаришам чи я не в курсі. Ці хлопці постійно відходили від них з ОСОБА_24 , про щось розмовляли і весь час хвилювались. Через деякий час він з ОСОБА_24 пішли від них.

Свідок ОСОБА_21 в суді дав показання, що він як працівник ДАІ разом з ОСОБА_20 12 березня 2015 року були на службі. Близько 19 чи 20 години йому зателефонував черговий Кролевецького РВ УМВС і повідомив, що біля магазину Моя сімя може їхати автомобіль з викраденим. Вони підїхали до вказаного магазину і невдовзі зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_18 , в якому виявили металобрухт, в основному із системи опалення. Разом з водієм в автомобілі знаходились два чоловіка, один з яких втік. Водій на його запитання, звідки металобрухт, повідомив, що його найняли перевезти брухт, який загрузили на березі ставка і хазяїни цього брухту сидять в автомобілі.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання, що 12 березня 2015 року біля 19 год. вони з ОСОБА_15 на березі Козинського ставу пили пиво. До них спочатку підійшов ОСОБА_9 , невдовзі за ним ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та хлопець на імя ОСОБА_23 , який запропонував погрузити їм металобрухт. Він розумів, що метал крадений, зважаючи на такий пізній час, а тому вони з ОСОБА_15 відмовились, а ОСОБА_9 погодився.

Протоколом огляду місця події від 12 березня 2015 року (початок огляду о 20 год. 30 хв.) - автомобіля, належного ОСОБА_18 підтверджується, що в ньому знаходились металеві речі, які були викрадені обвинуваченими в господарстві за адресою АДРЕСА_4 . (а.с.12-17).

Із протоколу огляду місця події домогосподарства по АДРЕСА_4 вбачається, що в будинку зруйнована опалювальна система, декілька речей з якої при огляді виявлені на подвірї та за городом, в місці, де зупинявся автомобіль (а.с.20-42).

Висновками експерта від 26.03.2015 р № 296 та від 11.08.2015 року № 747 підтверджується, що вартість викраденого майна складає 3749,04 грн. (т. 2 а.с.86-99, т.1 а.с.185-190).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18 травня 2015 року обвинувачений ОСОБА_8 розказав про подію вчинення злочину та показав на місці про обставини вчинення злочину (а.с.184-190).

Даними протоколу огляду речових доказів (а.с.52), підтверджуються обставини вчинення злочину, викладені у вироку.

Судом досліджені та проаналізовані показання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо того, що він 12 березня 2015 року в вечірній час з метою заробити 50 грн. погодився на пропозицію ОСОБА_14 допомогти йому, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 погрузити металобрухт, при цьому він не знав, що вони вчиняють крадіжку так як думав, що виносять майно з сараю домоволодіння, належного ОСОБА_14 , тобто він не вчиняв злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що в його діях не має юридичних ознак крадіжки чужого майна, так як відсутній умисел на крадіжку та корисливий мотив, а тому відносно нього повинен бути постановлений судом виправдувальний вирок.

Зазначені показання суперечать фактичним обставинам справи, спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами, а правова позиція щодо наявності підстав для постановлення виправдувального вироку є необгрунтованою.

По справі на підставі достовірних доказів встановлено, що 12 березня 2015 року в вечірній час, в темну пору доби ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 прийшли зі сторони ОСОБА_19 ставу через город в господарство потерпілої ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 . При цьому не вмикаючи світла, а присвічуючи тільки телефоном почали виносити речі із сараїв домогосподарства знову через город до ставу, де складали їх до підїзду автомобіля. Зазначені обставини, встановлені судом мають всі кваліфікуючи ознаки крадіжки, так як дії, в тому числі і ОСОБА_9 вчинялись в темну пору доби, таємно, майно виносилось обвинуваченими не на вулицю, з якої є підїзд до будинку і через ворота на подвіря будинку, світло не включалось, а тому показання ОСОБА_9 , що він не знав, що вчиняється крадіжка чужого майна, а думав, що за вказаною адресою живе ОСОБА_14 і вони виносять його речі спростовуються самими обставини вчинення злочину, встановленими судом.

Свідок ОСОБА_15 в суді дав показання, що близько 19 год. 12 березня 2015 року він на ОСОБА_19 ставу зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_16 . Вони з ним сиділи на бетонних плитах автодороги Київ-Москва і пили пиво. До них спочатку підійшов ОСОБА_9 , а через декілька хвилин ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і незнайомий хлопець на імя ОСОБА_23 . Дані хлопці сварились між собою, а ОСОБА_9 все говорив своїм товаришам чи я не в курсі. Ці хлопці постійно відходили від них з ОСОБА_24 , про щось розмовляли і весь час хвилювались. Через деякий час він з ОСОБА_24 пішли від них.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання, що 12 березня 2015 року біля 19 год. вони з ОСОБА_15 на березі Козинського ставу пили пиво. До них спочатку підійшов ОСОБА_9 , невдовзі за ним ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та хлопець на імя ОСОБА_23 , який запропонував погрузити їм металобрухт. Він розумів, що метал крадений, зважаючи на такий пізній час, а тому вони з ОСОБА_15 відмовились, а ОСОБА_9 погодився.

Із показань вказаних свідків вбачається, що ОСОБА_9 підійшов до них майже разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , вони сварились між собою, а ОСОБА_9 в ході сварки все говорив своїм товаришам, чи ОСОБА_25 не в курсі. Показаннями вказаних свідків, як і встановленими судом обставинами справи підтверджується, що ОСОБА_9 знав про вчинення злочину і вчинив крадіжку за попередньою змовою з іншими обвинуваченими.

Суд вважає, що наданими і дослідженими судом доказами в повному обсязі доведена вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - крадіжці чужого майна за попередньою змовою групою осіб, обвинуваченими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 повторно, з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд враховує щодо всіх обвинувачених, що вони не розкаялись у вчиненому, не відшкодували завдану потерпілій шкоду.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд бере до уваги, що він має малолітню дитину ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.169), мати якої ОСОБА_27 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.168). При цьому суд бере до уваги, що дитина, як вказано в характеристиці на ОСОБА_8 (а.с.165) проживає разом з бабусею ОСОБА_28 , 1968 року народження за адресою АДРЕСА_1 . Суд також бере до уваги, що в матеріалах справи знаходяться дві характеристики (а.с.165-166) протилежні за змістом, а саме характеристика уличкома негативна, а сусідів позитивна.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_10 суд бере до уваги, що він проживає з батьком-інвалідом, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , що він позитивно характеризувався при відбутті покарання в місцях позбавлення волі. Щодо цих двох обвинувачених суд також враховує, що вони багаторазово притягувались до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, ОСОБА_9 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення.

Щодо участі кожного обвинуваченого у вчиненні злочину, суд вважає, що його організаторами були ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 співвиконавцем.

Суд вважає, що всім обвинуваченим має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів і не вбачає підстав щодо кожного обвинуваченого для призначення їм покарання більш мякого ніж передбачено санкцією статті або застосування ст.75 КК України.

Потерпілою ОСОБА_12 в ході досудового слідства заявлений цивільний позов (а.с.267) на суму 46 тис.грн., яку вона зазначила як матеріальні та моральні збитки. В позові вказано, що він предявлений до викрадачів за викрадення та пошкодження її майна і в разі відмови викрадачів від відшкодування в грошовому вимірі, потерпіла пропонує їм привести все пошкоджене в належний стан та відновити опалювальну систему до робочого стану. В судове засідання на розгляд кримінального провадження потерпіла, вона ж цивільний позивач не зявлялася, надаючи письмові клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 позов не визнав, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 визнали частково.

Розглянувши цивільний позов, суд вважає, що він підлягає залишенню без розгляду. Так, по справі доведена винуватість обвинувачених у вчиненні крадіжки належного позивачці майна на суму 3749,04 грн., у пошкодженні належного ОСОБА_12 майна, в тому числі опалювальної системи будинку вони органами досудового слідства не обвинувачуються і не зазначена їх причетність до пошкодження майна, а в позові позивачкою не вказана яка матеріальна і яка моральна шкода їй завдана, в чому вона полягає, на яку суму, діями кого з обвинувачених і якими саме діями шкода завдана, не вказано до кого конкретно предявлені позовні вимоги. Зважаючи на те, що ОСОБА_12 не зявилась ні разу в судове засідання, а в своєму позові зазначає в основному вимоги, повязані з пощкодженням майна, тому суд вважає, що можливе застосування ч. 3 ст.129 та ч.1 ст.326 КПК України згідно яких за непричетності до вчинення кримінального правопорушення та якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач суд залишає позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 в порядку виконання вироку.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.71,72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 10 серпня 2012 року 3(три) місяці позбавлення волі та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 3(три) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_9 в порядку виконання вироку.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 25 лютого 2015 року 10 (десять) місяців позбавлення волі та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_10 в порядку виконання вироку.

В строк відбуття покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду від 25 лютого 2015 року з 1 квітня 2015 року.

Речові докази: чавунні батареї опалення в кількості 53 зубці; чотири чавунні колосники пічні розміром 30 х 20 см; четверо чавунних дверцят розміром 23 х 16 см; троє чавунних дверцят розміром 22 х 22 см; одна чавунна засувка для димаря довжиною 37 см шириною у найширшому положенні 14,5 см у найвужчому 13 см; чавунна варочна плита двохкамфорна розміром 75 х 45 см; камфорка діаметром отвору 18 см на 3 кружки, а інша діаметром отвору 24 см на 4 кружки; чавунна варочна плита однокамфорна розміром 35 х 41 см камфорка діаметром отвору 24 см на 4 кружка; чавунна варочна плита однокамфорна розміром 35 х 41 см камфорка діаметром отвору 18 см на 3 кружка; чавуннна варочна плита однокамфорна розміром 35 х 41 см камфорка діаметром отвору 24 см на 4 кружка; чавунна варочна плита двокамфорна розміром 54 х 37 см дві камфорки діаметром отвору 16 см на 2 кружка; чавунна варочна плита двокамфорна розміром 54 х 37 см дві камфорки діаметром отвору 16 см на 2 кружка; металеве ліжко довжиною 1,5 метри та шириною 65 см з металевими бильцями; металева ємність (корито) довжиною 105 см шириною 60 см глибиною 26 см товщиною металу 3 мм; металевий совок довжиною 42 см шириною 20 см глибиною 6,5 см; кутник 6 х 6 см довжиною 60 см товщиною металу 5 мм; кутник довжиною 45 см товщиною металу 5 мм 6 x 6 см; металева пластина довжиною 54 см шириною 5 см товщиною металу 5 мм; металева пластина довжиною 67 см шириною 5 см товщиною металу 5 мм; металева пластина довжиною 125 см шириною 5 см товщиною металу 5 мм; металева пластина довжиною 60 см шириною 6 см товщиною металу 5 мм; металева пластина довжиною 42 см шириною 6 см товщиною металу 5 мм; металева пластина довжиною 55 см шириною 18 см товщиною металу 2 мм; дві металеві скоби, які зберігаються в Кролевецькому РВ УМВС повернути ОСОБА_12 як власнику.

Стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 судові витрати за проведення експертиз в розмірі по 209 грн. 84 коп.з кожного.

Цивільний позов ОСОБА_12 залишити без розгляду, розяснивши їй право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а якщо апеляційна скарга подана, то вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим ОСОБА_10 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копії вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1