Ухвала
іменем україни

28 грудня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Указаним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дерев`яної Обухівського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 23 242,44 грн та моральної 70 000 грн.
ОСОБА_5 визнано винуватим у замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 за таких обставин.

16 серпня 2014 року близько 01.25 год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Москвич» (реєстр. № НОМЕР_1 ) і рухаючись по вул. Горького в с. Жуківцях, запропонував ОСОБА_6 підвезти додому, на що та погодилась та сіла в автомобіль. Коли вони проїхали повз будинок ОСОБА_6 , між ними виникла суперечка з приводу ігнорування ОСОБА_5 прохання зупинити автомобіль біля будинку № 74 та продовження руху в напрямку с. Трипілля. Під час руху у нього виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_6 , через її наполегливу вимогу та активні дії, направлені на зупинку автомобіля. Для цього ОСОБА_5 ударив потерпілу ножем в область тулуба зліва. Коли потерпіла почала чинити опір, захищаючись, ОСОБА_5 продовжив наносити їй удари ножем в область грудної клітини зліва, у живіт, шию та верхні кінцівки (заподіявши тяжкого тілесного ушкодження), внаслідок чого вона втратила свідомість. Після цього ОСОБА_5 зупинив автомобіль, витягнув ОСОБА_6 з переднього пасажирського сидіння та скинув зі схилу. Потім для приховання слідів злочину ОСОБА_5 скинув зі схилу особисті речі ОСОБА_6 , які залишилися в автомобілі та покинув місце злочину. По дорозі викинув ніж. Смерть потерпілої не настала внаслідок своєчасного надання медичної допомоги. Тому, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_6 , але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

У касаційній скарзі захисник вказує на необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 121 КК, оскільки вважає, що умислу на вбивство потерпілої у засудженого не було. Також, захисник ставить питання про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК. Крім того, вказує на істотні порушення вимок КПК, зокрема, проведення підготовчого судового засідання 14 листопада 2014 року без захисника.

Розглянувши касаційну скаргу, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК, місцевим судом зроблено на підставі показань потерпілої ОСОБА_6 (яка в судовому засіданні стверджувала, що ОСОБА_5 проігнорувавши її вимогу зупинити автомобіль біля її житла продовжив рух і при цьому витягнув ножа, яким наносив їй удари в різні частини тіла, від чого вона втратила свідомість), свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , даних протоколів огляду місця події від 16 серпня 2014 року та одягу потерпілої ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , переглянутого у судовому засіданні диску з записом проведеного слідчого експерименту з ОСОБА_5 , акту амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, висновків експерта № 496МГЕ від 23 жовтня 2014 року, судово-медичної експертизи № 103 від 13 жовтня 2014 року. Сукупність цих доказів дали суду обґрунтовані підстави визнати, що ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_6 і кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК.

Зокрема, місцевий суд дійшов правильного висновку, що характер, спосіб та послідовність дій, вчинених засудженим щодо потерпілої, свідчать про те, що ОСОБА_5 мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілої. Це підтверджується й тим, що ОСОБА_5 використав таке знаряддя злочину (ніж), застосування якого може призвести до смерті людини. Й завдав удари ножем у живіт, шию, грудну клітину, тобто у місця розташування життєво важливих органів. Додатково про умисел на вбивство потерпілої свідчить й те, що ОСОБА_5 непритомну ОСОБА_6 скинув зі схилу.

Посилання захисника на те, що засуджений наніс потерпілій лише один удар ножем, є безпідставними, оскільки, сам ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав, що наніс потерпілій ОСОБА_6 декількох ударів ножем у різні частини тіла після чого зіштовхнув її у кювет.

Усі доводи захисника, викладені у касаційній скарзі, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, ретельно перевірив апеляційний суд, і для їх спростування у своїй ухвалі навів відповідні аргументи з дотриманням вимог ст. 419 КПК.

Отже, переконливих доводів для скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного і закриття кримінального провадження (оскільки у мотивувальній частині скарги сам захисник стверджує про те, що засуджений умисно заподіяв потерпілій тяжких тілесних ушкоджень), а також перекваліфікації дій ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 121 КК, з касаційної скарги не убачається.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п.2 ч.2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1