11-кп/775/243/2015(м)
266/888/14-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан Слов`янського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 та 2011 років народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 4 250 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 4 141, 73 грн., у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 5 868, 95 грн., моральної шкоди 300 000 грн.. Задовольнивши цивільний позов прокурора, стягнувши з ОСОБА_6 на користь держави розходи витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 2538, 42 грн., потерпілої ОСОБА_8 в сумі 1471, 20 грн.. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь держави розходи за проведення судової - авто технічної експертизи в розмірі 1222, 50 грн.. Згідно ст.1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2014 році" звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного та додаткового покарання.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 27.10.2013 року, приблизно о 13 год. 30 хв. , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, не маючи в наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ - DAEWOO T 13110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , здійснивши рух по проїздній частині вул. Кронштадської зі сторони пр. Нахімова в напрямку пр. Будівельників у Приморському районі міста Маріуполя Донецької області. Наближаючись по другорядній дорозі до нерегульованого перехрестя із головною дорогою пр. Будівельників, діючи у порушення вимог п.п.2.1(г), 2.3(б), 2.9(а), 16.11 Правил дорожнього руху України, на вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», які передбачають :

2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

г) чинний договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу (крім водіїв транспортних засобів Збройних Сил) у разі укладення такого договору.

2.3.Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним , стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

2.9 Водієві забороняється :

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних та токсичних речовин.

16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі , повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, і рухом транспортних засобів по проїжджій частині пр. Будівельників, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1. «Надати дорогу», встановленого перед виїздом на головну дорогу пр. Будівельників, перебуваючи на другорядній дорозі, проявляючи злочинну самовпевненість, водій ОСОБА_6 перед виїздом на головну дорогу не переконався, в тому що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, будучи неуважним, виїхав на проїзну частину пр. Будівельників, де не поступився дорогою автомобілю марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , що рухався по проїзній частині пр. Будівельників з боку пров. Дніпропетровського у напрямку вул. Ростовської, в результаті чого скоїв із ним зіткнення.

В результаті ДТП потерпілому - пасажиру автомобіля марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забитої рани в тім`яній області, струс головного мозку, закритого компресійного перелому 3-6 грудних хребців, крайовий перелом заднього відділу дужки 5-го грудного хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості , як не небезпечні для життя в момент заподіяння, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я на строк більше 21 дня.

Також в результаті ДТП пасажиру автомобіля марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого травматичного ушкодження лівого ключично-акроміального зчленування, закритого оскольчатого перелому середньої третини лівої ключиці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як не небезпечні для життя в момент заподіяння, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я на строк 21 дня.

Після чого водій ОСОБА_6 , будучи причетним до скоєння ДТП, діючи у порушення вимог п.2.10. Правил дорожнього руху України, який передбачає:

2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10.цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети , що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо , звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

г) у разі неможливості виконати дії , перелічені в підпункті "г" пункту 2.10.цих Правил , відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції , записати прізвище та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на її основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Залишив місце ДТП, та на керованому ним автомобілі «ЗАЗ -DAEWOO T 13110» реєстраційний номер НОМЕР_1 доїхав до дачної ділянки № НОМЕР_4 садівничого товариства "Маяк", розташованої по пров. Кавказькому в Приморському районі м. Маріуполя, де згодом автомобіль був виявлений працівниками міліції.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п.п.2.3(б), 2.9(а), 16.11 Правил дорожнього руху України, та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу» знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП та наслідками, що настали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок відносно нього. Вказує на те, що категорично не згоден з ухваленим вироком відносно нього, а саме у тій частині, де він повинен сплатити потерпілому ОСОБА_7 за матеріальну шкоду 4141,73 гривень, та за моральну шкоду 200 000 гривень, потерпілій ОСОБА_8 за матеріальну шкоду у розмірі 5868,95 гривень, та за моральну шкоду 300 000 гривень. Вказує на те, що він виплатив потерпілим 11000 тисяч гривень, однак судом це не було взято до уваги. Також вказує, що суддя при вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілих, не дотримувався вимог щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин, які мають суттєве значення для вирішення питання про відшкодування шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

Фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, доведеність вини останнього і кваліфікація його злочинних дій в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок, в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при задоволенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , не було враховано засад розумності, виваженості, справедливості та обставин, які виникають при виконанні вироку.

Також судом не враховано майновий стан обвинуваченого ОСОБА_6 , те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 та 2011 років народження, до винесення вироку виплатив потерпілим 11 000 гривень.

На підставі наведеного колегія суддів вважає за можливе змінити вирок суду першої інстанції в частині задоволення цивільного позову, а саме матеріальної шкоди, зменшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень, на користь потерпілої ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині цивільного позову потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме у частині відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: