Справа № 760/4606/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 12.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001334, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням про надання доступу та можливості вилучення оригіналів фінансово-господарських та бухгалтерських документів, які перебувають у володіння ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за період діяльності, а саме: договори придбання-продажу товарів (робіт, послуг), додаткові угоди, специфікації до них; накладні, податкові накладні, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних; акти прийому-передачі, рахунки, рахунки-фактури, розрахунки-коригування; документи, що підтверджують розрахунки за придбаний, реалізований товар, роботи, послуги (платіжні доручення, банківські виписки, тощо); книги придбання та продажу товарів (робіт, послуг), реєстри виданих отриманих податкових накладних; журнали-ордери і відомості бухгалтерського обліку по відображенню вищевказаних операцій; документи, що стосуються операцій придбання-продажу товарів (робіт, послуг), в тому числі листи, заяви, доручення про представлення інтересів, тощо).:

Дане клопотання обґрунтоване тим, що до Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Киві надійшли матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо створення невстановленими особами ряду фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності, які зареєстровані на підставних осіб, зокрема серед яких ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , який є засновником, головним бухгалтером та директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відноситься до малозабезпеченої категорії населення, показав, що зареєстрував зазначений суб`єкт господарської діяльності за грошову винагороду від малознайомої особи без мети ведення фінансово господарської діяльності. Участь у фінансово-господарській діяльності підприємств він не приймав, робіт та послуг не надавав та не проводив, товарів в адресу інших підприємств чи організацій не реалізовував та нікого на це не уповноважував, так як до діяльності фактично не мав жодного відношення. З службовими особами та представниками інших підприємств чи організацій не знайомий та ніколи з ними не зустрічався. Ніяких договорів, контрактів, як службова особа підприємства не готував та не підписував, бухгалтерський облік не вів, нікого на такі дії не уповноважував.

Слідчий зазначив, що фінансово-господарська діяльність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснюється поза межами правового поля, без мети одержання прибутку, а також вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

За даними бази Державної фіскальної служби України, за період 2014-2015 роки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відображало податкове зобов`язання (продаж товарів та послуг) з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), тому під час досудового розслідування виникла необхідність в отриманні фінансово-господарських та бухгалтерських документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин даних підприємств, які будуть слугувати доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий просив розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, прихожу до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно зі ст.505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Тобто до комерційної таємниці можна віднести більшість документів юридичних осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Встановлено, що кримінальне провадження №0001334 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 ч. КК України, за фактом фіктивного підприємництва щодо ряду товариств, в т.ч. і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Так, фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.

Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) особливої частини КК України. Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.

Під створенням суб`єкта підприємницької діяльності у ст. 205 слід розуміти вчинення дій, результатом яких стає юридичне заснування нової, раніше не існуючої організації, яка переслідує мету одержання прибутку. До таких дій належать, зокрема, розробка і прийняття установчих документів, проведення підписки на акції створюваного акціонерного товариства, подання установчих та інших необхідних документів державному реєстратору, власне державна реєстрація комерційної юридичної особи.

Разом з тим, ні з фабули кримінального провадження, ні з доданих до клопотання матеріалів не випливає, в чому полягає виправданість потребами слідства у згаданих документах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які свідчать про його фінансово-господарські відносини із ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки слідчим не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, доступ до яких просив надати слідчий, які містять комерційну таємницю і та перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, оскільки зі змісту клопотання не випливає, яким чином відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані в цілях досудового розслідування відповідно до фабули кримінального правопорушення.

Крім того, відомості про документи, до яких просить слідчій надати тимчасовий доступ, мають бути обов`язково викладені у клопотанні, оскільки, по суті, без вказівки на те, до яких саме документів має бути наданий тимчасовий доступ, таке клопотання є безпредметним, зачіпає законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, стосовно яких кримінальне провадження не було порушено.

Проте, в клопотанні відсутні посилання на конкретні документи, що перешкоджає слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо необхідності провадження даної слідчої дії, а також позбавляє можливості юридичну особу, яка має надати тимчасовий доступ до цих документів, виконати таку процесуальну дію.

При цьому слідчій лише декларативно посилався в клопотанні на те, що вказані документи мають значення для кримінальному провадженні, а тому є необхідність отримати тимчасовий доступ, а також вилучити оригінали.

Так, згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Тобто, за змістом згаданої процесуальної норми надання розпорядження щодо вилучення речей і документів можливе за умови доведення стороною кримінального провадження існування реальної загрози зміни або знищення документів.

Разом з тим, слідчим не були доведені обставини існування реальної загрози зміни або знищення документів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, виходячи з фабули кримінального правопорушення. Тож зі змісту клопотання не вбачається, в чому необхідність вилучення цих документів.

Окрім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи витребовувались слідчим відомості про такі документи, та відсутня інформація про відмову в наданні цих документів за їх наявності у володінні у даної особи.

Між тим, при розгляді клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається слідчий як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК.

За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.

Отже, за викладених обставин не вбачається за можливе встановити виправдану потребу досудового розслідування саме в такий ступінь втручання до інформації, якою володіє особа і яка становить охоронювану державою таємницю, щодо осіб, кримінальне провадження стосовно яких не порушено, а законодавець чітко визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним.

При цьому орган досудового слідства не позбавлений можливості у реалізації прав на отримання інформації шляхом отримання конкретно визначених ним документів за певний період часу, які б, в свою чергу, могли підтвердити або спростувати певні обставини кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 12.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001334, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1