Єдиний унікальний номер 722/1844/15-к
Номер провадження 1-в/722/332/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника СВК-67: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,-

ВСТАНОВИВ:
16.11.2015 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Клопотання мотивував тим, що він на даний час фактично відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом і своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів, що йому може бути замінена невідбута частина покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважають, що засуджений на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України. У зв`язку з цим вважають, що клопотання засудженого є передчасним, а тому просили у його задоволенні відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Так, вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 04.06.2004 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст.ст.15 ч.2-185 ч.3, 304, 115 ч.2 п.п.4,9, 70, 71 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , згідно вищевказаного вироку суду, відраховується з 22.12.2003 року. Відповідно кінець строку відбування покарання 22.06.2018 року.
Станом на час постановлення судом даної ухвали засуджений ОСОБА_6 відбув 11 років 11 місяців 18 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_6 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час постановлення судом даної ухвали становить 2 роки 6 місяців 12 днів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 22.12.2003 року.

За час перебування в слідчому ізоляторі м.Чортків засуджений ОСОБА_6 допустив 4 порушення встановленого режиму утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

В Сокирянській ВК №67 засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 07.12.2004 року.

Згідно довідки про заохочення і стягнення встановлено, що за час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_6 в 11-ти випадках притягався до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення погашені в установленому законом порядку. Один раз заохочувався у вигляді оголошення подяки правами начальника установи.

Як вбачається із довідки медичної частини виправної колонії №356 від 19.11.2015 року засуджений ОСОБА_6 є працездатним, стан його здоров`я на даний час є задовільним.

Із довідки відділу організації та нормування праці №818 від 19.11.2015 року та матеріалів особової справи встановлено, що з часу прибуття в Сокирянську ВК №67 засуджений ОСОБА_6 працевлаштований в гірничій дільниці №1 в якості вибірника-складальника каменю стінового, в подальшому машиністом каменерізальних машин, до роботи відноситься посередньо, встановлені змінні виробничі завдання виконує не завжди у повну силу, проте з січня 2015 року по жовтень 2015 року норму виробітку виконував на 100%, а в червні 2015 року 100,5%.

Із змісту характеристики на засудженого ОСОБА_6 від 23.11.2015 року встановлено, що останній в цілому характеризується позитивно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку засуджений ОСОБА_6 намагається утримувати в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Соціально-корисні зв`язки засуджений ОСОБА_7 підтримує з рідними шляхом листування, телефонних переговорів та отримує від них посилки, взаємовідносини добрі.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_6 реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія»» здобувши в навчальному центрі, який функціонує при установі, спеціальність «машиність каменерізальних машин 2-го розряду», про що йому видано відповідне свідоцтво.
З огляду на встановлені обставини суд не погоджується із думкою адміністрації виправної колонії з приводу того, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що останній під час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення.

Згідно ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
З огляду на вказану норму кримінального закону та встановлені обставини, а також враховуючи те, що судом не було встановлено будь-яких обставин, передбачених ст.61 КК України, які б унеможливлювали замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, суд приходить до висновку про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 .

При цьому, суд вважає, що подальше відбування засудженим ОСОБА_6 даного більш м`якого виду покарання буде сприяти процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості, створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а відповідно забезпечить свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства та повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Керуючись ст.ст.61, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців 12 (дванадцяти) днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців 12 (дванадцяти) днів обмеження волі.

Після набрання ухвалою законної сили, засудженого ОСОБА_6 направити до місця відбування більш м`якого покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбування більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі, зарахувавши йому у строк відбування більш м`якого покарання час слідування під вартою до виправного центру, виходячи із співвідношення 1 (одному) дню слідування під вартою до виправного центру, відповідає 2 (два) дні обмеження волі.

Роз`яснити засудженому засудженому ОСОБА_6 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбачених у статях 71 і 72 КК України.

Копію цієї ухвали надіслати для виконання Сокирянській виправній колонії №67 ВДПтС України в Чернівецькій області та для відома Апеляційному суду Чернівецької області і засудженому ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1