ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Герасимівка Роменського р-ну Сумської області, українця, гр-на України, з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники потерпіла ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
23 липня 2015 року приблизно о 12 год ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, підійшовши до потерпілої ОСОБА_7 , за якою спостерігав, і шляхом ривка зірвав із ї шиї золоті ланцюжок із хрестиком загальною вартістю 7 053 грн, відкрито викравши у такій спосіб чуже майно, яке належало потерпілий, зникнувши з ним з місця події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 23 липня 2015 року приблизно о 12 год 00 хв біля будинку АДРЕСА_2 він помітив раніше незнайому ОСОБА_8 , золотими прикрасами якої вирішив відкрито заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, він, обвинувачений, підійшов до потерпілої і шляхом ривка зірвав із ї шиї золоті ланцюжок із хрестиком, загальну вартість яких на суму 7 053 грн не оспорював, після чого з вказаними прикрасами втік.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 23 липня 2015 року приблизно о 12 год умисно відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_7 чуже майно на загальну суму 7 053 грн, яке належало потерпілій, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, його молодий вік. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує його покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи його наміри відшкодувати заподіяну шкоду, думку потерпілої, яка вважала за можливе не позбавляти його волі, суд в даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, знаходить можливим звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку як виняток достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази особисті речі потерпілої використовувати за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_10