Справа № 148/1267/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року м. Тульчин
Тульчинський районний суд
Вінницької області в складі: головуючого ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000349 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавлівка, Тульчинського району, Вінницької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.11.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова, за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні злочину ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Раніше судимий 29.01.2009 Томашпільським районним судом за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та маючи не погашену судимість за вчинення злочину проти власності ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин.
Так, ОСОБА_4 перебуваючи 23.04.2015 у будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 , під час розпивання спиртних напоїв з її співмешканцем ОСОБА_6 , побачив в кишені жіночої куртки мобільний телефон марки «LG T370», чорного кольору, після чого у нього виник умисел на його крадіжку, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , вийшли з кімнати дістав з кишені куртки вказаний мобільний телефон, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 453 від 18.05.2015, становить 1486 грн., в якому використовувалась сім картка мобільного оператора «Life» вартістю 5 грн., на рахунку якої знаходилось 5 грн., та вийшов з будинку і пішов на автобусну зупинку с. Маяки Тульчинського району. На рейсовому автобусі поїхав до м. Вінниці, де на Центральному автовокзалі продав викрадений мобільний телефон за 100 грн. невідомій особі, таким чином спричинивши ОСОБА_5 , матеріальну шкоду у сумі 1496 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав поністю та надав суду показання про те, що приблизно в квітні місяці 2015 року, він перебуваючи у будинку ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , розпивав спиртні напої з ОСОБА_6 , побачивши у кишені жіночої куртки телефон «LG T370», чорного кольору, у нього виник умисел на його крадіжку, а тому дочекавшись коли ОСОБА_6 і ОСОБА_5 вийдуть з будинку, дістав телефон з кишені куртки і пішов з домоволодіння в напрямку зупинки у с. Маяки. Після чого, автобусом приїхав у м. Вінницю та на Центральному автовокзалі продав викрадений телефон невідомій особі за 100 грн.
У скоєному щиро кається і просить суд, його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак 09.02.2016 через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що просить покарати обвинуваченого у відповідності до вимог чинного законодавства. Цивільний позов заявляти не буде.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, матеріалів справи характеризуючих особу обвинуваченого та понесених процесуальних витрат.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викрадені чужого майна, кваліфікуючою ознакою, якого є, крадіжка вчинена повторно, в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується негативно, щире каяття, сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 , 23.11.2015 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Відповідно, до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 306,90 грн.
Вирішуючи питання запобіжного заходу, суд враховує особу обвинуваченого, який вчинив повторний злочин проти власності, ухвалами Тульчинського районного суду від 08.09.2015, 12.11.2015 у даному кримінальному проваджені оголошувався в розшук, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова засуджений за вчинення нового злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та з метою запобігання переховування від відбування покарання, вчинення нових злочинів, належного виконання вироку, відповідно до ст. 331 КПК суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, 70, 71, 185 КК України, ст. 124, 331, ч. 3 ст. 349, ст. 368- 371, 373, 374 КПК України , суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Обрати міру запобіжного заходу - тримання під вартою, із залу суду.
Строк відбування покарання рахувати з 09.02.2016.
Ворок Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.11.2015 допустити до самостійного виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 306 (триста шість) гривень 90 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: