АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/564/15 Справа № 703/2174/15-к Категорія: ч.1 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000429 відносно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2015 року.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2015 року

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 900 грн. Запобіжний захід особисте зобов`язання скасовано.

Як встановлено вироком місцевого суду ОСОБА_7 16 березня 2015 р., близько 1 год. 40 хв., знаходячись по АДРЕСА_1 , через виритий в землі отвір проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав два металеві швелери, довжиною 2 м кожен, вартістю 682,80 грн. Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні наміри, 17 березня 2015 року, близько 1 год. 40 хв., також через виритий в землі отвір, проник на територію вказаного домоволодіння, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав металевий швелер довжиною 2 м., вартістю 342 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1024,80 грн.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 квітня 2015 року змінити. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, місцевий суд призначаючи покарання ОСОБА_7 врахувавши обставини справи, показання обвинуваченого, який повністю визнав свою вину вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України.

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд обрав йому покарання у вигляді штрафу.

Проте, ухвалюючи вирок судом першої інстанції було допущене неправильне застосування положень ст.53 КК України щодо визначення розміру штрафу обвинуваченому.

Так, частиною 1 статті 53 КК України визначено, що штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених особливою частиною КК України, з урахуванням положень частини другої ст. 53 КК України.

Частиною 2 ст. 53 КК України покарання у виді штрафу призначається судом не у твердій сумі, а в ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент ухвалення вироку.

У пункті 5 підрозділу І розділу XX ПК України зазначено якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Частиною 1 ст. 185 КК України покарання за цим законом призначається у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

А тому, призначений ОСОБА_7 штраф у твердій грошовій формі, яка не є кратною зазначеному неоподаткованому мінімуму доходів громадян, є неправильним застосуванням норм кримінального закону.

Виходячи з наведеного місцевий суд зазначені вимоги закону не врахував і всупереч вимогам ч. 2 ст. 53 КК України невірно призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 900 грн., так як вказана сума в перерахунку становить 52,9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та є неприпустимою. Тому, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а оскаржуваний вирок зміні у частині визначення розміру штрафу призначеного обвинуваченому.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 - задовольнити

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 185 КК до покарання у вигляді штрафу у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :