Справа № 1313/1-11/11
Провадження № 11/1390/1246/12
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2012 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Марітчака Т.М.,

суддів апеляційного суду Вовка А.С. та Пешкова М.І.,

за участю прокурора Шахрайчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляцію захисника підсудного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2012 року про визнання апеляції захисника підсудного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 12 вересня 2012 року про застосування примусових заходів медичного характеру до підсудного ОСОБА_1, такою, що не підлягає розгляду, -

встановила:

постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 19 вересня 2012 року апеляцію захисника підсудного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 залишено без руху, а захиснику було надано строк для виправлення недоліків. В постанові суд першої інстанції покликався на те, що подана захисником ОСОБА_2 апеляція за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 350 КПК України, оскільки всупереч п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 350 КПК України в апеляції захисником не зазначено в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування і прохання особи, яка подає апеляцію.

03.10.2012 року до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла відповідь захисника ОСОБА_2 на постанову судді Миколаївського районного суду від 19.09.2012 року, в якій захисник уточнив, що в його апеляції зазначено, що не дивлячись на безпідставне призначення та проведення комплексної судово-медичної та психіатричної експертиз в силу п. «г» ст. 1 та п. З ст. 7 Закону України «Про амністію в 2012 році» ОСОБА_1 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності як інвалід 2-ї групи, а в резолютивній частині апеляції він просив оскаржувану постанову скасувати та винести постанову про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі п. «г» ст. 1 та п. З ст. 7 Закону України «Про амністію в 2012 році».

Постановою судді Миколаївського районного суду від 04 жовтня 2012 року апеляцію захисника ОСОБА_2 було визнано такою, що не підлягає розгляду.

В обґрунтування винесеної постанови суд першої інстанції послався на те, що в постанові від 19 вересня 2012 року були зазначені причини невідповідності апеляції захисника підсудного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 вимогам ст. 350 КК України, у зв'язку з чим захиснику було надано строк для виправлення недоліків. Вказані недоліки не були виправлені у встановлений законом строк, у зв'язку з чим судом винесена постанова про визнання апеляції такою, що не підлягає розгляду.

Не погоджуючись з постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2012 року, захисник підсудного ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, та визнати його апеляцію на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 12 вересня 2012 року про застосування примусових заходів медичного характеру до підсудного ОСОБА_1 такою, що підлягає розгляду.

В обґрунтування поданої апеляції захисник ОСОБА_2 посилається на те, що мотиви суду є надуманими. Судом не взята до уваги його відповідь від 01.10.2012 року, в якій зазначено, що вказані у постанові суду першої інстанції недоліки є надуманими.

Заслухавши доповідача, прокурора про залишення оскаржуваної постанови без змін, захисника ОСОБА_2 про скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та визнання його апеляції такою, що підлягає розгляду в суді, на думку колегії суддів, апеляція захисника ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - до скасування з наступних підстав.

Як убачається з апеляції захисника ОСОБА_2 на постанову судді Миколаївського іонного суду Львівської області від 12 вересня 2012 року про застосування примусових заходів медичного характеру до підсудного ОСОБА_1, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно призначив та провів комплексну судово-медичну та психіатричну експертизу ОСОБА_1, оскільки в силу п. «г» ст. 1 та п. З ст. 7 Закону України «Про амністію в 2012 році» ОСОБА_1 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності як під 2-ї групи, а в резолютивній частині апеляції захисник просить оскаржувану ланову скасувати та винести постанову про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі п. «г» ст. 1 та п. З ст. 7 Закону України «Про амністію в 2012».

Таким чином, на думку колегії суддів, покликання суду першої інстанції на те, що подана захисником ОСОБА_2 апеляція за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 350 КПК України, оскільки всупереч п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 350 КПК України в апеляції захисником не зазначено в чому полягає незаконність постанови та доводи на її обґрунтування і прохання особи, яка подає апеляцію, не ґрунтується на матеріалах справи.

На підставі зазначеного вище, оскаржувану постанову суду першої інстанції рідно скасувати, а апеляцію захисника ОСОБА_2 визнати такою, що підлягає розгляду.

Керуючись ст. ст. 362, 365-377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію захисника ОСОБА_2 задовольнити, постанову Миколаївського районного суду Міської області від 04 жовтня 2012 року про визнання апеляції захисника підсудного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 12 вересня 2012 року про застосування примусових заходів медичного характеру до підсудного ОСОБА_1, такою, що не підлягає розгляду - скасувати та визнати апеляцію захисника ОСОБА_2 такою, що підлягає апеляційному розгляду.

Справу направити в Миколаївський районний суд Львівської області для виконання вимог ст. 351 КПК України.

Судді:

підпис підпис підпис

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5