Справа № 369/6970/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1477/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 23.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченої - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Київо-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2015 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 375 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
ухвалою Київо-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2015 року задоволено клопотання захисника обвинуваченої та обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000113 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст.375 КК України повернуто прокурору Генеральної прокуратури України для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Суд зазначив, що в обвинувальному акті викладені обставини протиправної діяльності службових осіб, дії яких не стосуються суті обвинувачення ОСОБА_7 , тобто обвинувачення ОСОБА_7 виходить за межі інкримінованого їй діяння. Також, в обвинувальному акті викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України суперечать формулюванню обвинувачення за цією статтею та не відповідають юридичній кваліфікації. В частині формулювання обвинувачення відсутнє посилання на корислиий мотив, а при викладенні фактичних обставин справи в чому саме полягає такий мотив.

На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київо-Святошинського районного суду Київської області від 13.11.2015 року скасувати та направити обвинувальний акт з додатками в той же суд на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Вважає вказане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону.

Вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції вийшов за межі дослідження обставин на стадії підготовчого судового засідання і вдався до оцінки правової кваліфікації та обсягу обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 .

Вказує, що ОСОБА_7 інкримінуються в обвинувальному акті лише ті дії, до яких вона причетна, а саме постановлення суддею завідомо неправосудних ухвал вчинені в інших особистих інтересах з мотивів кар`єризму, що передбачено ч. 2 ст. 375 КК України, а зазначення інших кваліфікуючих ознак , таких як вчинення злочину з корисних мотивів не охоплюється пред`явленим обвинуваченням.

Також, правильність обраної кваліфікації та наявність складу злочину в діях обвинуваченої та події злочину є предметом перевірки під час судового слідства та повинно вирішуватись судом при постановленні вироку у нарадчій кімнаті.

Окрім того, суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону не визначив строку проведення та змісту конкретних слідчих або інших процесуальних дій для виправлення недоліків.

Захисник обвинуваченої подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, оскільки її мотиви та доводи суперечать основним засадам та нормам кримінального процесу, не ґрунтуються на досліджених під час підготовчого засідання обставинах провадження.

Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у постановлені «завідомо неправосудних ухвал, вчинені в інших особистих інтересах» за ч. 2 ст. 375 КК України, а «інший особистий інтерес» в інкримінованому їй діянні в обвинувальному акті пов`язується з мотивом кар`єризму, однак відсутні фактичні обставини інкримінованого кар`єризму.

Захисник посилається на норму ч. 2 ст. 375 КК України в редакції закону від 14.05.2015 року №421-VІІІ, за якою дії судді можуть бути кваліфіковані лише в разі вчинення з «інших особистих інтересів» лише за умови чи/або/та у поєднанні з наявністю корисливого мотиву, а оскільки норма статті в редакції цього закону звужує кримінальну відповідальність судді, то даний закон має зворотну дію у часі. Тому, в обвинувальному акті мають бути відомості про чинність кримінального закону.

На думку захисника, в обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в частині саме визначення неправосудності судових рішень, обвинувачення нічим не підтверджено і ґрунтується на припущеннях органу досудового розслідування, окрім того, ОСОБА_7 висунуто неконкретне обвинувачення, чим порушується право на захист.

Захисник зазначає, що в разі зазначення судом першої інстанції строку та змісту конкретних слідчих дій або інших процесуальних дій для виправлення недоліків, то буде порушено засади диспозитивності та змагальності сторін і свободи в поданні ними до суду своїх доказів та доведенні їх переконливості, а суд прийме на себе невластиву обвинувальну функцію.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення обвинуваченого та його захисника проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.
Згідно вказаної норми Закону, обвинувальний акт повинен містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.
При цьому обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Главою 27 КПК України, якою регламентовано проведення підготовчого судового засідання, не передбачено з`ясування питань, пов`язаних з визначенням доведеності тих чи інших обставин у провадженні.
Тому, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є одним із завдань підготовчого судового засідання, суд повинен перевірити обвинувальний акт на дотримання при його складанні вимог ст. 291 КПК України, в тому числі шляхом надання правової оцінки відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення злочинів та формулювання обвинувачення тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статей (частин статей) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якими, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.
Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КК України однією з вимог, яка висувається до обвинувального акту, є викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується постановлені суддею завідомо неправосудних ухвал в інших особистих інтересах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
Дослідивши матеріали обвинувального акта відносно ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження за її звинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.375 КК України, колегія суддів вважає, що вимоги ст.291 КПК України прокурором виконані в повному обсязі.
Посилання судді Києво-Святошинського районного суду Київської області в своїй ухвалі від 13 листопада 2015 року про те, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України суперечать формулюванню обвинувачення за цією статтею та не відповідають юридичній кваліфікації, а в частині формулювання обвинувачення відсутнє посилання на корислиий мотив, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та спростовується змістом обвинувального акта.
В обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 після викладу фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статтю закону України про кримінальну відповідальність із точним формулюванням обвинувачення.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Перевірка цих обставин у подальшому покладена на суд, який у своєму відповідному рішенні вказує на доведеність чи не доведеність цих фактичних обставин.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять всі необхідні дані про фактичні обставини інкримінованого діянні, тому посилання суду першої інстанції на відсутність таких даних у обвинувальному акті є помилковою.
Таким чином, колегія суддів вважає зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону істотними, оскільки це перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу Київо-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2015 року про повернення обвинувального акта з додатками прокурору необхідно скасувати і призначити новий судовий розгляд по справі в суді першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
ухвалу Київо-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2015 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000113 щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 375 КК України прокурору скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: