Справа № 1-308/11
Провадження № 1/784/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Коваль Л.М.

з участю прокурора - Щербан В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицької виправної колонії № 40 кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 14.12.2006 року за ст..ст. 189 ч.2, 186 ч.2, 304 КК України, не військовозобовязаного,

-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи засудженим 14 грудня 2006 року Личаківським районним судом м.Львова за вчинення злочинів передбачених ст.ст. 189 ч.2, 186 ч.2, 304 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, під час відбуття даного покарання на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин.

ОСОБА_1 після призначення йому покарання згідно вироку Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2006 року у вигляді позбавлення волі, 15 червня 2007 року прибув для відбуття даного покарання до кінцевого терміну 12 листопада 2011 року у Дрогобицьку ВК №40, що по вул. Трускавецькій, 77 в м. Дрогобичі Львівської області.

Відбуваючи дане покарання, був ознайомлений із режимом утримання в місцях позбавлення волі, і зокрема з особливостями відбуття покарання у Дрогобицькій ВК №40, однак до праці ставився незадовільно, неодноразово і систематично порушував режим утримання, за що неодноразово був підданий накладенню стягнень з боку адміністрації ДВК №40.

За скоєння на протязі 2008-2011 років 12-ти різноманітних порушень режиму утримання, ОСОБА_1 був підданий накладенню на нього 12-ти дисциплінарних стягнень, з них 4 рази поміщався в ДІЗО, а саме:

- 17.04.2009 року за відмову від позачергового чергування по прибиранню коридору відділення терміном на 10 діб;

*13.10.2009 року за відсутність на поіменній перевірці терміном на 15 діб;

*17.05.2010 року за невиконання команди «відбій» терміном на 15 діб;

*15.10.2010 року за порушення розпорядку дня терміном на 5 діб, та 1 раз переводився в ПКТ, а саме: 01.03.2011 року за відмову від робіт по благоустрою терміном на 1 місяць.

Після того, ОСОБА_1 на протязі менше одного року після закінчення стягнення у вигляді утримання в ПКТ та ДІЗО, належних для себе висновків із проведеної з ним профілактичної роботи не зробив, та будучи ознайомлений із правами і обов'язками посадових осіб ДВК №40 вчинив злісну непокору представникам адміністрації даної установи.

13 квітня 2011 року о 10 год. 20 хв. був попереджений начальником відділення соціально - виховної та психологічної служби Дрогобицької ВК №40 майором внутрішньої служби ОСОБА_2, що у відповідності з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та згідно графіку виводу засуджених ДВК №40 на роботи по благоустрою території на квітень 2011 року, затвердженого 30.03.2011 року начальником Дрогобицької виправної колонії №40 підполковником внутрішньої служби ОСОБА_3, він повинен був виконувати такі роботи 13.04.2011 року і не пред'явив в той час будь-яких поважних причин, що перешкоджають йому у виконанні цих робіт.

13 квітня 2011 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1, після пред'явлення йому представником адміністрації ДВК №40 майором внутрішньої служби ОСОБА_4 конкретної законної вимоги - отримати спецінвентар і приступити до благоустрою території та поліпшення житлово-побутових умов, а саме прибирати приміщення території дільниці посиленого контролю, умисно з метою вчинення непокори адміністрації місць позбавлення волі, відкрито і неодноразово відмовлявся виконати цю вимогу, в тому числі в демонстративній формі, тобто в присутності інших працівників чергового наряду та засуджених ДВК №40, та у зухвалій формі, тобто вказуючи, що прибирання дільниці посиленого контролю принижує його чоловічу гідність, усвідомлюючи в той же час, що:

*така робота в законному порядку була йому приписана згідно графіка виконання робіт засудженими у ДВК №40 у квітні 2011 року;

*вказана посадова особа має право пред'являти вимогу виконання ним даної роботи;

*він сам згідно Закону був зобов'язаний виконати дану роботу;

ОСОБА_5, враховуючи всі об'єктивні та суб'єктивні обставини міг у даний час виконати вказану роботу, про що зокрема свідчить медичний висновок чергового лікаря ДВК №40 від 13.04.2011 року про те, що за станом здоровя він може залучатися до робіт по благоустрою на території установи.

Досудовим слідством дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 391 КК України.

Підсудній ОСОБА_1 вину свою у вчиненому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро сердечно розкаюється, просить суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе винним повністю у вчиненому злочині, а фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду, вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи. Таким чином, суд, впевнившись у правильному розумінні підсуднього ОСОБА_1 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позицій відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Проаналізувавши письмові докази справи, суд вважає, що дії підсуднього ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 391 КК України, оскільки будучи особою засудженою до позбавлення волі, яка при відбутті покарання за порушення вимог режиму відбуття покарання на протязі менше одного року після отримання стягнень у вигляді переведень до приміщення камерного типу та переводилась на більш суворий режим покарання, скоїв злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, розкаюється у вчиненому.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 має бути продовжене лише в ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі, приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду на підставі ст. 71 КК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та обрати йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до визначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 14.12.2006 року і остаточну міру покарання ОСОБА_1 до відбуття визначити 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 обрати утримання під вартою, а відбуття покарання рахувати з дня винесення вироку, тобто з 23 червня 2011 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.