Провадження № 11-кп/792/404/15 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 683/2190/13-к ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2015 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду від 12 серпня 2013 року, -

В с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання Міністерства юстиції України та приведено у відповідність із законодавством України вирок Замоскворецького районного суду м. Москви від 7 травня 2010 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, -
з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою судової колегії по кримінальних справах Московського міського суду від 18 серпня 2010 року, на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ засуджено за сукупністю двох злочинів, передбачених ч. 1 ст. 132 КК РФ, двох злочинів, передбачених ч. 1 ст. 161 КК РФ, двох злочинів, передбачених п. «в» ч. 2 ст. 132 КК РФ, чотирьох злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 КК РФ, а також злочинів, передбачених ч. 1 ст. 131 КК РФ, п. «б» ч. 2 ст. 132 КК РФ, п. «б» ч. 2 ст. 131 КК РФ, шляхом часткового складання покарань на 13 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалено вважати ОСОБА_9 засудженим:
-за ч. 1 ст. 152 КК України на 5 років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 153 КК України на 5 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 187 КК України на 6 років позбавлення волі.
На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 4 місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_9 залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 17 серпня 2009 року.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити йому остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Правовою базою для вирішення питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України є Конвенція про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка ратифікована Україною 22 вересня 1995 року і набула чинності для України 1 січня 1996 року. Безпосередньо дані відносини регулюються п."b" ч. 1 ст. 9, ст. 11 Конвенції.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 3-4 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1)якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2)якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

До клопотання Міністерством юстиції України подані всі необхідні документи, передбачені ч.2 ст.610 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , який є громадянином України і рахується зареєстрованим за адресою: Україна, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Старий Остропіль, засуджений 7 травня 2010 року Замоскворецьким районним судом м. Москви, з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою судової колегії по кримінальних справах Московського міського суду від 18 серпня 2010 року, на підставі ч.З ст.69 КК РФ за сукупністю двох злочинів, передбачених ч. 1 ст.132 КК РФ, двох злочинів, передбачених ч. 1 ст. 161 КК РФ, двох злочинів, передбачених п."в" ч. 2 ст. 132 КК РФ, чотирьох злочинів, передбачених ч. 1 ст.162 КК РФ, а також злочинів, передбачених ч. 1 ст.131 КК РФ, п."б" ч.2 ст.132 КК РФ, п."б" ч.2 ст.131 КК РФ, шляхом часткового складання покарань, до 13 років 6 місяців позбавлення волі.

Вчинені ОСОБА_9 злочини на території Російської Федерації є кримінально караними діяннями за кримінальним законодавством України.

Так, кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст.131 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 152 КК України як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи, і передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 5 років;

-кваліфікація дій засудженого за п."б" ч.2 ст.131 КК РФ відповідає ч. 1 ст.152 КК країни, оскільки у вказаній статті не передбачена кваліфікуюча ознака "поєднані з погрозою вбивством";

-кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст.132 КК РФ в редакції Федерального Закону від 08.12.2003 року відповідає ч. 1 ст.153 КК України як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи, і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років;

-кваліфікація дій засудженого за п."б" ч.2 ст.132 КК РФ відповідає ч. 1 ст.153 КК України, оскільки у даній статті не передбачена кваліфікуюча ознака "поєднані з погрозою вбивством";

-кваліфікація дій ОСОБА_9 за п."в" ч.2 ст.132 КК РФ в редакції Федерального Закону від 08.12.2003 року відповідає ч. 1 ст.153 КК України, оскільки у зазначеній статті не передбачена кваліфікуюча ознака "поєднані з погрозою вбивством";

-кваліфікація дій засудженого за ч. 1 ст.161 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст.162 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано привів у відповідність до законодавства України вирок суду Російської Федерації та вважає ОСОБА_9 засудженим: за ч. 1 ст. 152 на 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 1 ст.153 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 1 ст.186 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі; за ч. 1 ст.187 КК України на 6 років позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_9 визнаний засудженим за вчинення тяжкого злочину, яким є розбій, на підставі ч.ч. 1, 2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, йому обґрунтовано визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 4 місяці, так як відповідно до ч. 2 ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині даного Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 63 КК України позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього кодексу.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду від 12 серпня 2013 року про задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Замоскворецького районного суду м. Москви від 7 травня 2010 року стосовно ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .