Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-23/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2011 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

при секретарі Панчук О.М.,

за участю прокурора Соловянової В.А.

потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2

законного представника потерпілої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець та мешканець м. Первомайська, Миколаївської області, вул. Столярна, 6, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, раніше судимий 22.12.2003 р. Первомайським міькрайонним судом Миколаївської області за ст. 186 ч.2 ст. 186ч.1, ст.185 ч.2 КК України до 4 р позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 18.03.2005р. Первомайським міськрайсудом, за ст.186 ч.2 до штрафу в сумі 850грн, 06.09.2006р Врадієвським райсудом за ст.213 ч.1 КК України до штрафу в сумі 1700грн, 29.12.2006р Приморським районним судом м.Одеси за ст.15,186ч.2 України до 4 р позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України -

В С Т А Н О В И В :

2.11.2009р близько 22.30 години ОСОБА_6 разом зі своєю племінницєю неповнолітньою ОСОБА_1, 26.10. ІНФОРМАЦІЯ_3, на авомобілі ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1, яким ОСОБА_5 керував за дорученням, виїхали з с.Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області в м.Первомайськ. По дорозі ОСОБА_5 зупинив автомобіль в лісосмузі на відстані 6 км від м.Первомайська, та запропонував ОСОБА_1 вжити вина, на що вона погодилась.

Після того, як ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом вжили 1 л портвейну „Приморський, ОСОБА_5 вирішив задовольнити свою статтеву пристрасть, при цьому останній достовірно знав про те, що ОСОБА_1 не виповнилось 16 років. Після вжитого спиртного потерпіла хоча і могла в силу особистностних структур усвідомлювати характер сексуальних дій ОСОБА_5, але із-за стану алкогольного спніння не мала можливості свідомо здійснювати опір його протиправним діям.

Виконуючи задумане ОСОБА_5 , знаходячись разом з ОСОБА_1 в салоні автомобіля, скоритавшись безпорадним станом потерпілої та виконуючи свій злочинний намір, оголив свої статтеві органи, зняв одяг з потерпілої, ліг зверху та почав мацати і непристойно торкатися своїми пальцями рук її тіла, при цьому викликаючи статтеве збудження, після чого вчинив з нею статеві зносини прородним способом. Згідно висновку СМЕ № 1083 від 1.12.2009р Первомайського відділення СМЕ, 3.11.2009р у ОСОБА_1 виявлено два розрива дівочої плеви.

Підсудний ОСОБА_5, будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину у предявленому звинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 152 КК України не визнав.

Пояснив, що дійсно, 2.11.2009р близько 22.30 час він разом зі своєю племінницєю неповнолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7 на авомобілі ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1, виїхали з с.Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області в м.Первомайськ. По дорозі ОСОБА_5 зупинив автомобіль в лісосмузі на відстані 6 км від м.Первомайська , та запропонував ОСОБА_1 вжити вина, на що вона погодилась. Після цього ОСОБА_8 разом з ОСОБА_1 за спільним бажанням вжили вино та почали цілуватись. В цей момент ОСОБА_7 вийшов в туалет, після чого ОСОБА_5 вчинив статевий акт з ОСОБА_1 природним способом, про що потерпіла не заперечувала. Ніяких примусових дій з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відносно ОСОБА_1 не було. ОСОБА_5 пояснив , що визнає свою вину, що вчинив певні сексуальні дії щодо своєї племінниці, достовірно знаючи, що вона не досягла 16 років, в чому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що 2.11.2009р близько 22.30 час ОСОБА_6 разом з нею та ОСОБА_7 на авомобілі ВАЗ 2101 , яким керував ОСОБА_6, виїхали з с.Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області в м.Первомайськ. По дорозі ОСОБА_5 зупинив автомобіль в лісосмузі на відстані 6 км від м.Первомайська , та запропонував ОСОБА_1 вжити вина, на що вона погодилась. Після того, як ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом вжили вино, ОСОБА_5 вчинив з нею статевий акт прородним способом.

Крім вищевказаного потерпіла та її законний представник ОСОБА_3 повідомили, що під час розгляду справи в суді підсудний відшкодував завдані потерпілій збитки у грошовому виразі, сплативши їй 4000 грн. Претензій морального та матеріального характеру до підсудного вони не мають та просять не позбавляти його волі.

Хоча підсудний в судовому засіданні не визнав себе винним у інкримінованому злочині, суд вважає, що його вина повністю доведена зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Факт статевого акту з потерпілою у встановленому слідством місці та часі підсудний не заперечував, зазначивши лише про те, що скоїв цей акт за згодою потерпілої, достовірно знаючи, що вона є неповнолітньою особою. Проте, суд вважає, що така позиція підсудного є лише спробою уникнути покарання за більш тяжкий злочин. Такий висновок суду ґрунтується як на показах потерпілої ОСОБА_1, так і на письмових доказах по справі, а саме висновку Судової психолого-психіатричної експертизи від 22.12.2009р, яким встановлено, що потерпіла хоча і могла в силу особистностних структур усвідомлювати характер сексуальних дій ОСОБА_5, але із-за стану алкогольного спяніння не мала можливості свідомо здійснювати опір вказаним діям (а.с.82-87).

Дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінальної справи, допитавши підсудного, потерпілу та свідків, суд вважає, що предявлене ОСОБА_5 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, його дії вірно кваліфіковані за ст.152 ч.3 КК України, як зґвалтування неповнолітньої, тобто статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої особи.

Обираючи підсудному вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, його тяжкість, дані про особу підсудного, раніше судимого, але такого, що за місцем проживання характеризується позитивно.

Крім того, суд приймає до уваги, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.09.2006 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 213 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн., який не сплатив до цього часу.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного є щире каяття в скоєному та відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного скоєння злочину у стані алкогольного спяніння, та рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення підсудного без ізоляції від суспільства неможливе, а тому відносно нього необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Проте, приймаючи до уваги обставини що помякшують покарання підсудного, позитивну характеристику його особи, а також враховуючи думку потерпілої та її законного представника, які не мають будь яких претензій до підсудного у звязку із повним відшкодуванням завданої шкоди, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та призначити підсудному покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 152 КК України.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.3 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України приєднати покарання за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.09.2006 року у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. та виконувати його самостійно.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

Речовий доказ СД диск з відеозйомкою (а.с.- 340) залишити у справі.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту його проголошення всіма учасниками процесу а засудженим з моменту вручення копії вироку, через Первомайський міськрайонний суд до апеляційного суду Миколаївської області.

СУДДЯ: