Є.У 366/2986/ 15-к № пр. 1-кп/366/204/15

В И Р О К
Іменем України
05 листопада 2015 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,,
за участю обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинила заволодіння чужим майном шляхом шахрайства при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 ,будучи раніше неодноразово судимим,останній раз 05.07.2011 року Іванківським райсудом за ч.3 ст. 185,ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,звільнившись з місць позбавлення волі 15.11. 2012 року умовно-достроково на невідбутий термін 6 місяців 14 днів,маючи непогашену та незняту судимість, на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин.
Так, на початку червня 2015 року,точний час слідством не встановлений, ОСОБА_4 ,з метою незаконного заволодіння чужим майном,а саме:скутером марки «SUZUKI»чорного кольору,який належить ОСОБА_5 ,зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , запропонував надати йому скутер для тимчасового користування.
В подальшому,реалізовуючи свій злочинний умисел,направлений на незаконне заволодіння скутером «SUZUKI», ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою неповнолітнього ОСОБА_7 ,отримав від останього скутер» SUZUKI»,вартістю 4 890 грн.50 коп. та в подальшому продав його ОСОБА_8 , чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Умисні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство).
Під час досудового розслідування 28 жовтня 2015 р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.
Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість за ч.2 ст.190 КК України , узгоджують вид і розмір покарання у виді 850 гривень штрафу.
Обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілою, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Запевнив,що працює без трудової книжки та має дохід і може сплатити штраф. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді 850 грн. штрафу. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілої ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Внаслідок вчинення злочину шкода потерпілому відшкодована.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.
Речові докази: повернути потерпілій.
Міра запобіжного заходу не обиралася.
Судові витрати стягнути з ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_12 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 50(п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 гривень.
Речові докази: скутер марки» SUZUKI»чорного кольору,який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ОСОБА_13 ,повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави витрати за проведення експертизи №5-04/89 від 28.10.2015 року в сумі 368грн. 28 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілим виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: