справа №619/5126/15-к
провадження №1-кп/619/463/15
УХВАЛА

24 грудня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Розглянувши обвинувальний акт у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ,зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,фактично проживаючого у АДРЕСА_2 у приміщенні денного стаціонару Золочівської центральної районної лікарні, кімната № 13, раніше судимий :
2001 рік за ст. 140 ч.2, 141 ч.2, 42,14 КК України в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі ,
2004 рік за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 71 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі ,
2005 рік за ст. 122 ч.1,71 КК України до 4 років позбавлення волі ,
29.01.2008 року Жовтневим райсудом м. Луганськ за ст. 186 ч.2,71 КК України до 4 років і 1 місяця позбавлення волі,звільнений 30.09.2011 року з Суходольської ВК № 36 Луганської області по відбуттю строку покарання ,
у вчиненні злочину,передбаченого ст. 190 ч.2 КК України ,
установив
03 грудня 2015 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за фактом скоєння кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, внесені в ЄРДР за № 0002401 від 15.09.2014 року .
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року по справі було призначено підготовче судове засідання.
Прокурор в судовому засіданні прохав призначити справу до розгляду, підстав для прийняття іншого процесуального рішення не вбачає, вважає не можливим повернення обвинувального акту прокуророві .

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 надав питання повернення кримінального провадженн прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження у справі, повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності. - на розсуд суду . Але додатково висловився про неможливість призначення справи до розгляду з огляду на те, що основне кримінальне провадження щодо групи осіб за злочином за обвинуваченням за ст. 190 ч.2 КК України знаходиться у м. Дніпропетровську, де ОСОБА_5 визнаний свідком у грудні 2014 року після ретельної перевірки його діяльності. Тому зовсім не було підстав для пред`явлення йому підозри за ст. 190 ч.2 КК України за 7 епізодами щодо потерпілих,епізоди яких було розглянуто у м. Дніпропетровську при досудовому слідстві.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив судові, що категорично не визнає провину за ст. 190 ч.2 КК України щодо потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . У нього знаходилися банківські картки його знайомих, які знаходилися у зоні АТО, йому пересилали гроші безвісні люди, він на вказані гроші купував одяг, продукти та посилав особам,які знаходяться у колоніях у зоні АТО . Ці обставини були конкретно перевірені при досудовому розслідуванні кримінального провадження у м. Дніпропетровську, де його тримали у батальйоні « Днєпр-1» ,де обвинувачений зізнався бійцям батальйону, що нічого не знає про злочини щодо потерпілих . Тому він по кримінальній справі був визнаний свідком ,а внесення відомостей щодо нього знову до ЄРДР як злочинця вважає неправомірним . Тому справу не можливо призначати до розгляду,її необхідно розглядати у сукупності з матеріалами дніпропетровського кримінального провадження ,які обставини зовсім по справі не перевірені .
Заслухавши клопотання учасників судового розгляду, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного .
Згідно частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
Крім того, частиною 2 статті 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Згідно ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно ст.103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; 3) у журналі судового засідання.
З даного кримінального провадження вбачається, що
- в обвинувальному акті у потерпілих ОСОБА_6 не вказано місто, де вона проживає , тобто адреса її вказана не правильно.
- у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не вказано місце їх народження, що є порушенням згідно ст. 291 КПК України.
-в обвинувальному акті зазначено , що ОСОБА_13 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману ,вступив у злочинний зговір з невстановленими в ході досудового слідства особами , з метою заволодіння грошовими коштами потерпілих шляхом вчинення шахрайських дій на тер торії України. Але як вбачається з пояснень обвинуваченого та його захисника кримінальне провадження з цього приводу щодо цих же потерпілих внесено у ЄРДР у м. Дніпропетровську, де проведено досудове слідство, група злочинців-шахраїв встановлена, допитана , до справи прилучені доказі. Але ці обставини ніяким чином не відображені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 послідній зовсім не визнає вину за ст. 190 ч.2 КК України .
Таким чином прокурор умисно приховує докази по справі в частині встановлення групи осіб, які вчиняли шахрайські дії на території України у впродовж довгого часу, що утруднить розгляд справи у суді .
Таким чином ,такий виклад фактичних обставин справи унеможливить зміну обвинувачення в суді стосовно даних обставин про скоєння злочину за попередньою змовою у групі осіб, оскільки зміна обвинувачення в суді згідно вимог ст. 338 КПК України передбачає виключно зміну правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, але не стосується викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.
У вказаній нормі кримінального процесуального закону мова йде про можливість зміни правової кваліфікації та обсягу обвинувачення під час судового провадження, а не виправлення описок. Крім того, зміна обвинувачення - це право прокурора, яким він в процесі розгляду справи може й не скористатися.
Вказані обставини, згідно КПК України, є обов`язковими вимогами стосовно змісту обвинувального акту та фактичних обставин кримінальних правопорушень, тобто виходячи з їх юридичної кваліфікації за ч.2 ст. 190КК України, які за версією органу досудового розслідування вчинив обвинувачений.
Що стосується реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002401 , то проведеними процесуальними діями № 1,14,35 ,41,16,19,25,35 під час досудового розслідування допитано потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,але повного найменування процесуальної дії не вказано. Тому прийнятих у період досудового розслідування процесуальних рішень не можливо зрозуміти - щодо яких потерпілих та за якими епізодами внесено відомості та заяви потерпілих до ЄРДР. Ці обставини важливі , тому що відмості до ЄРДР як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування в частині процесуальних рішень - внесено тільки відносно шістьох потерпілих за к/п № 0002401, 0000722, 0000726, 0003988, 0000544, 0000545 , причому , об`єднанню піддані тільки три кримінальні провадження . А з обвинувального акту виходить , що у кожному з сімох єпизодів злочинів був тільки один потерпілий . З аналізу матеріалів реєстру досудового розслідування в частині процесуальних дій вбачається, що в реєстрі процесуальних рішень нема такого рішення як внесення до ЄРДР к/п № 0000692, щодо потерпілої ОСОБА_6 .
У той же час процесуальними діями № 51-57 безвісним потерпілим надано доступ по матеріалів справи ,тобто повного найменування процесуальної дії ,проведеної під час досудового розслідування - не вказано .
При проведенні процесуальних дій щодо тимчасового доступу і огляду № 20, 21, 26, 2 , 29, 32, 36, 37, 38 найменування процесуальної дії фактично не вказано, тому не зрозуміло яка саме процесуальна дія виконувалася .
Під № 49 проведена процесуальна дія проведення негласних слідчих (розшукових) дій за к/п № 0000692 (внесення якого до ЄРДР серед процесуальних рішень відсутнє,відсутнє рішення і про об`єднання вказаного провадження з основним кримінальним провадженням). Також вказаний період проведення негласних слідчих (розшукових) дій з 17.06.15 року по 17.08.15 року , тобто впродовж двох місяців Дані дії повинні бути санкціоновані рішенням Апеляційного Суду Харківської області чи іншим обласним судом та погоджені з прокурором , у результаті їх проведення повинен бути складений протокол,а затим лист про розсекречення необхідних матеріалів .Тобто з реєстру матеріалів досудового розслідування в частині процесуальних дій не зрозуміло - які саме дії проведено - тим більше у впродовж двох місяців - і що вирішено з матеріалами,які знаходяться під «грифом цілком таємно « і чи такі були взагалі .
Таким чином , такий виклад реєстру матеріалів досудового розслідування у вигляді процесуальних дій без фактичного найменування та не повного складу процесуальних рішень ( з урахуванням знаходження основного кримінального провадження деінде ) не надає можливості судові у підготовчому судовому засіданні аналізувати реєстр та зробити висновки щодо готовності справи і можливості призначити її до розгляду у судовому засіданні .
Позовні заяви, надані до обвинувального акту не відповідають вимогам ст.. 119 ЦПК України, тобто можна зробити висновок, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали цивільні претензії до обвинуваченого ( чи групи осіб, які шахрайським способом вилучили їх майно) , однак , цивільний позов фактично не наданий зусиллями досудового слідства .
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Враховуючи, що обвинувальний акт з додатками містять відомості, що суперечать одне одному, суд дійшов висновку про повернення прокурору обвинувального акту.
Керуючись ст.ст.109 , 291, 314, 315 КПК України, суд
У Х В А Л И В
Повернути прокурору Золочівського району Харківської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч.2 КК України .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1