Справа № 1-10/12
П О С Т А Н О В А

про відмову в задоволенні клопотання про

направлення справи на додаткове розслідування

08 лютого 2012 року м . Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді : Мазай Н.В,

при секретарі : Возній В.В.

з участю прокурора: Роги С.С.

адвоката : ОСОБА_1

потерпілого : ОСОБА_2

законного представника потерпілого : ОСОБА_3

законного представника непонолітнього підсудного : ОСОБА_4, представника служби в справах неповнолітніх Монастирищенської райдержадміністрації

ОСОБА_5

підсудного : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 3 червня 2005 року приблизно о 24 годині, перебуваючи біля будинку культури, що по вул. Маяковськогоё 2 в с. Нове-Місто Монастирищеського району Черкаської області, на грунті особистих неприязних відносин умисно наніс два удари ножем в область спини зліва ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодення у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легені, внутрішньою кровотечею, гемотораксом та посттравматичним плевритом, з напрямком дії ззаду наперед, декілька знизу вверху, про що свідчать розташування вхідного отвору на задній поверхні грудної клітки зліва на рівні 8-9 ребер по лопатковій лінії та вихідне в 6-му міжреберї по передньо-паховій лінії спереду на 3 см вліво від соска та рани грудної клітки зліва, яка розташована нижче вхідного отвору проникаючого поранення, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Потерпілий та його представник подали клопотання від 16.01.2012 року, яке підтримали в судовому засіданні, про направлення справи на додаткове розслідування посилаючись на те, що на їх думку, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.ст. 15, 115 КК України, тобто замах на умисне вбивство. Підставами для такого висновку вважають те, що ОСОБА_6 умисно, неодноразово наносив удари ножем в життєво важливі органи, в область серця, під час одного з ударів ніж пройшов наскрізь через грудну клітку ОСОБА_2, а це слід розцінювати як намір заподіяти ОСОБА_2, смерть, а не тільки тяжкі тілесні ушкодження. Наносячи такі удари та усвідомлюючи, чим і куди він їх наносить, ОСОБА_6 повинен був і міг розуміти, які можуть бути наслідки його дій. В ході досудового слідства повністю спростовано доводи ОСОБА_6 щодо обставин заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень. Зокрема, згідно з п.п. 4.5. висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи № 509/07 від 27 січня 2011 року, враховуючи характер, розташування та направлення ушкоджень ділянці грудної клітки ОСОБА_2, вони могли утворитись за обставин, на які вказує потерпілий, та не могли утворитись за обставин, на які вказує ОСОБА_6 під час відтворення обстановки та обставин події від 05 червня 2006 року (том 2 а.с. 10-11) (том 3 а.с. 49-75). Отже, на їх думку, в даному випадку наявні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_6 за статтею Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин, та для пред"явлення йому обвинувачення, яке до цього не було пред'явлено. Дана неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, а тому просять повернути на додаткове розслідування кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, для кваліфікації його дій за статтею КК України, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин, що передбачено ч. 1 ст. 281 КПК України.

Прокурор вважає, що підстави для направлення справи на додаткове розслідування з даної стадії процесу, врахвуючи, що не всі свідки допитані, відсутні.

Адвокат, законний представник неповнолітнього підсудного, підтримали думку прокурора.

Підсудний підтримав думку адвоката.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного :

- відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України за клопотанням, зокрема потерпілого та його представника, суддя може повернути справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, якщо ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні, зокрема і у разі наявності підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин.

Однак, в даному випадку суд вважає, що наявні підстави вважати, що дії обвинуваченого у кримінальній справі повинні кваліфікуватися за статтею Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин, на даній стадії розгляду справи, відсутні, оскільки судове слідство у справі не закінчено, не допитані свідки, не досліджені матеріали справи.

Суд вважає, що для констатації чи спростування висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за статтею Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин, є необхідність в дослідженні, перевірці та оцінці всіх доказів, що є у кримінальній справі, що не завершено станом на 08.02.2012 року, а тому клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 273, 281 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_2 та його представника про направлення справи на додаткове розслідування, відмовити повністю.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Монастирищенського

районного суду ОСОБА_7