Справа№ 308/119/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0002846 від 27.11.2014 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого вартівником в ТДВ «Виробничо торгове підприємство», уродженця с. В. Студений, Міжгірського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 27.11.2014 близько 09 години 30 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Дейво Ланос», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , їдучи по вулиці Другетів в місті Ужгороді, у напрямку від площі Корятовича до с. Оноківці, неподалік будинку №124, що по вулиці Другетів, у порушення вимоги п.2.3.б) та п.12.3 Правил дорожнього руху України, з моменту виникнення йому небезпеки для руху - виходу на проїзну частину дороги пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину дороги з права на ліво по ходу руху автомобіля, по нерегульованому пішохідному переході позначеному інформаційно-вказівними дорожніми знаками п. 5.35.1 Правил дорожнього руху України, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не своєчасно вжив заходів для зменшення швидкості та своєчасного застосування екстреного гальмування, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка внаслідок наїзду отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1183 від 29.12.2014 на момент судово медичного обстеження на тілі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: рубця лінійної форми на лівому стегні по поредньо зовнішній поверхні косо вертикального напрямку.
Згідно даних медичної документації та опису рентгенолога у неї виявлено: «Закритий косий уламковий перелом середньої третини лівої стегнової кістки».
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини кузова легкового
автомобіля із послідуючим падінням потерпілої на підлегле тверде покриття, при
чому в момент первинного контактування, потерпіла знаходилася у вертикальному
або близькому до нього положенні повернута лівою боковою поверхнею до
транспортного засобу і могла перебувати як в стані спокою так і в стані руху.
Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 є характерними для ДТП і могли
виникнути внаслідок контакту із бампером рухаючогося легкового автомобіля.
Тілесні ушкодження у вигляді рубця лінійної форми на лівому стегні по поредньо -
зовнішній поверхні косо вертикального напрямку, є наслідком наданням
кваліфікованої медичної допомоги.
По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної
документації, вкладаються в час ДТП яка мала місце 27.11.2014.
Тілесні ушкодження у вигляді закритого косого уламкового перелому середньої
третини лівої стегнової кістки потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Згідно висновку № 22/324 від 11.12.2014 судової експертизи технічного стану автомобіля на момент огляду та експертного дослідження гальмівна система, система рульового керування, система освітлення і світлової сигналізації та ходова частина автомобіля «Дейво Ланос», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , знаходилась в працездатному стані.
Згідно висновку № 304 від 24.12.2014 судово авто технічної експертизи в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки «Дейво Ланос», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимоги пункту 12.3 ПДРУ. Виходячи зі сліду гальмування(юзу), залишеного колесами автомобіля «Дейво Ланос», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , на проїзній частині, його швидкість на момент початку гальмування становила біля 26 км/год. Водій автомобіля «Дейво Ланос», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. Технічна можливість уникнути наїзду шляхом застосування маневрування не розглядається, так як при виникненні небезпеки для руху Правила дорожнього руху України вимагають від водія застосовувати тільки гальмування а не маневрування, виходячи з визначення терміну «небезпека для руху» який є в п.1.10 ПДРУ. Водій автомобіля «Дейво Ланос», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху, при русі з максимально допустимою для населених пунктів швидкістю - 60 км/год».
З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали обставини, пов`язані з тим, що водій автомобіля «Дейво ланос», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_5 з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.2.3 б) та п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.3 б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом; п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу - знаходяться у прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив даний злочини, а тому просить суворо його не карати .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали які характеризують обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує, за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обтяжуючі покарання обставини щодо підсудного ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено .
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставину, що помякшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, без ізоляції його від суспільства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.286 КК України та призначивши покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 4500/чотири тисячі п`ятсот/грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1/один/рік.
Речові докази по справі: автомобіль «Дейву Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у ОСОБА_5 залишити йому.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 1035,96грн.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1