АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/1303/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/544/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 30 вересня 2015 року апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року, у кримінальному провадженні №0000182відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.04.2010 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.81 КК України звільнився 24.02.2012 року з Синельниковської ВК № 94 умовно достроково, на невідбутий термін 7 місяців 24 дні;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, якого визнано винним та засуджено:

-за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше судимого:
-23.03.2009 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнився 30.05.2013 з Дніпропетровської ВК (№89) згідно постанови Ленінського районного суду від 23.05.2013 умовно достроково, на не відбутий термін 1 рік З місяці 26 днів.
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, якого визнано винним та засуджено:

-за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Питання з речовими доказами та судовими витратами вирішені.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання, ніж призначив суд першої інстанції, на підставі ст.ст.69, 75 КК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 рокуОСОБА_6 та ОСОБА_7 було визнано винними та засуджено за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 разом з обвинуваченим ОСОБА_7 на початку лютого 2015 року, точної дати та часу під час досудового слідства встановити не надалось можливим, перебуваючи у квартирі ОСОБА_9 , розташованої в АДРЕСА_1 , за обопільною згодою з ОСОБА_7 , вступили між собою в злочинний зговір направлений на таємне викрадення чужого майна з будинку АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_10 . Цього ж дня, на початку лютого 2015 року, точної дати та часу під час досудового слідства встановити не надалось можливим, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , прибули до будинку АДРЕСА_5 , де за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, ОСОБА_11 віджав металево пластикове вікно будинку АДРЕСА_5 , через яке, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_7 проникли до вказаного будинку, звідки таємно, повторно, умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб викрали музичний центр «Panasonic» SA-AK200, вартістю 360,00 грн., а також демонтували та викрали мідний радіатор газової колонки «Термет» G-19-01 вартістю 404,66 грн., які належать ОСОБА_10 .
Після вчинення крадіжки, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися за власним розсудом, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 764,66 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №70/34-163 від 08.06.2015.
Крім того, 19.02.2015 року, у вечірній час, точного часу під час досудового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_7 перебуваючи у квартирі ОСОБА_12 , розташованої в АДРЕСА_1 , за обоюдною згодою з ОСОБА_7 , вступили між собою в злочинний зговір направлений на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_13
19.02.2015 року о 21 годині 00 хвилин реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , прибули до квартири АДРЕСА_6 , де за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, ОСОБА_11 віджав металево-пластикове вікно спальної кімнати квартири АДРЕСА_6 , через яке, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 проникли до вказаної квартири, звідки таємно, умисно, із корисливих спонукань, повторно, за попередньою змовою групою осіб, викрали 1 аерозольний балон фарби «NewTon» мідь ємністю 400 мл. вартістю 28,31 грн., 1 аерозольний балон фарби «NewTon» золото темне ємністю 400 мл. вартістю 32,84 грн., 2 аерозольні балони фарби «NewTon» золото світле ємністю 400 мл. вартістю 32,84 грн. за 1 балон всього на суму 65,68 грн., 5 аерозольних балонів фарби «NewTon» бронза ємністю 400 мл. вартістю 28,31 грн. за 1 балон всього на суму 141,55 грн., які належать ОСОБА_13 , а також електричний шуруповерт «Темп» 600 Вт вартістю 230,00 грн., який належить ОСОБА_14 .
Після вчинення крадіжки, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися за власним розсудом, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 268,38 грн. та потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 230,00 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №70/34-164 від 08.06.2015.
Крім того, 18.03.2015 року, у вечірній час, точного часу під час досудового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_7 перебуваючи у квартирі ОСОБА_12 , розташованої в АДРЕСА_1 , за обоюдною згодою з ОСОБА_7 , вступили між собою в злочинний зговір направлений на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_15 .
Після цього, 19.03.2015 року о 00 годин 40 хвилин, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_7 , прибули до вказаного будинку, де за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки ОСОБА_11 віджав металево-пластикове вікно кухні квартири АДРЕСА_7 , через яке ОСОБА_11 та ОСОБА_7 проникли до вказаної квартири, звідки таємно, умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою заздалегідь приготовлених гайкових ключів, демонтували та намагалися викрасти мідний радіатор газової колонки «ВПГ 20-1-3-П» вартістю 266,66 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №70/34-165 від 09.06.2015, який належить ОСОБА_15 . При цьому, виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_11 був затриманий при спробі зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, а ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги та доповнень до неї обвинувачений ОСОБА_6 зазначає про те, що судом при обранні йому міри кримінального покарання не враховано ряд пом`якшуючих обставин, у зв`язку з чим його слід визнати занадто суворим. Зокрема, судом не враховано наявності у обвинуваченого захворювання на туберкульоз. Між тим, потерпілі претензій до ОСОБА_6 не мають, позовів про відшкодування шкоди не заявляли та не просили про призначення останньому покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_6 вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, характеризується позитивно, на його утриманні перебуває двоє його власних неповнолітніх дітей та двоє дітей шкільного віку дружини обвинуваченого, мати пенсійного віку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги та доповнень до неї обвинувачений ОСОБА_7 зазначає про те, що судом при обранні йому міри кримінального покарання не враховано ряд пом`якшуючих обставин, у зв`язку з чим його слід визнати занадто суворим. Зокрема, судом не враховано наявності у обвинуваченого захворювань на туберкульоз та ВІЧ інфекції Між тим, потерпілі претензій до ОСОБА_7 не мають, позовів про відшкодування шкоди не заявляли, оскільки збитки їм було відшкодовано, та не просили про призначення останньому покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, характеризується позитивно, був працевлаштованим. При цьому, обвинувачений вказує на вчинення ним кримінальних правопорушень не з корисних мотивів, а у зв`язку зі складним матеріальним становищем, пов`язаним з його лікування та необхідністю придбання ліків.

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор заперечував проти доводів апеляційних скарг обвинувачених, просив колегію суддів залишити їх без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, наполягали на задоволенні їх апеляційних скарги та призначенні обвинуваченим покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація дій обвинувачених за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо надмірної суворості призначеного їм судом покарання та можливості обрання останнім більш м`якої міри покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, на підставі ст..75 КК України.
На думку колегії суддів, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд першої інстанції в повній мірі виконав вимоги ст.65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані характеризуючі особи останніх, які раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів з категорії проти власності; а також обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за фактом крадіжки майна ОСОБА_15 у стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу покарання обставину, думку потерпілих з цього приводу і прийшов до правомірного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обрав їм покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, остаточно визначивши його на підставі вимог ст..70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог закону, врахував всі обставини і призначив обвинуваченим справедливе та достатнє для їх виправлення покарання.

Наведені ж в апеляційній скарзі обвинувачених доводи, в тому числі про стан їх здоров`я, наявність на утриманні ОСОБА_6 неповнолітніх дітей, не спростовують правильності визначення їм судом першої інстанції кримінального покарання, оскільки, попри їх сукупність та зміст, вони не зменшують ступінь тяжкості вчинених останніми за попередньою змовою тяжких злочинів проти власності настільки, щоб можна було прийняти рішення про звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, а тому колегія суддів не знаходить підстав для застосування статті 75 КК України.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційних скарг обвинувачених про добровільне відшкодування ними завданої кримінальними правопорушеннями шкоди потерпілим, оскільки будь - які відомості зазначеного характеру в матеріалах провадження відсутні.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, призначене ним покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 справедливим, а відтак апеляційні скарги обвинувачених не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року, яким їх засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України без змін.

Ухвала набирає аконної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4