Справа № 182/572/14-к
Провадження № 1-кп/0182/103/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя кримінальне провадження № 0003812 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого ПП « ОСОБА_4 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого - ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
представника потерпілого - ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 15.05.2013 року приблизно о 16.50 год., знаходячись за місцем своєї роботи, а саме в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, схопив у праву руку металевий прут, після чого наніс ОСОБА_7 один удар у плече правої руки та один удар по кисті лівої руки, чим спричинив ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 386 від 22.07.2013 року тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча, саднин 3-го пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, за кваліфікуючою ознакою - умисне легке тілесне ушкодження.
До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.
Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав. Суду пояснив, що потерпілій хоче у нього забрати бізнес. З 1991 року він займає приміщення по АДРЕСА_2 , яке було приватизовано у 2008 році. Там телемайстерня і він там працює. У 2008 році частину приміщення викупив ОСОБА_9 . Фактично з того часу між ними виникали конфліктні ситуації, оскільки ОСОБА_10 хотів викупити і його частину приміщення. В приміщенні сумісний вхід. Потерпілий та його батько у належному їм приміщенні нічим не займаються. 15.05.2013 року він знаходився у себе в приміщенні. Потерпілий зайшов, зняв вивіску, яка була на телемайтерні, і кинув її. Він підняв її і почепив на місце. Потерпілий знову зірвав вивіску і викинув її. Став погрожувати, що знову її зірве і замурує вхід. Ніякої потасовки не було. Потерпілий стояв у напрямку Нікопольського МВ, це поряд. Після роботи до нього приїхали працівники міліції і сказали, що на нього написана заява про те, що він побив потерпілого. Поїхали в міліцію. ОСОБА_11 відібрав пояснення і він пішов додому. 29.05.2013 року зателефонувала ОСОБА_12 і оголосила про підозру. Його відпустили тому що не було захисника. Через 2 місяці йому пред`явили підозру. Власником другої частини приміщення є батько потерпілого. Він ніяких злочинів не скоював, тілесних ушкоджень не спричиняв і свідків цьому не було. Після того, як потерпілий пішов заходив ОСОБА_13 і він йому все розповідав. З сторони будівлі є вікно і в дверях скло. Був світлий, а не похмурий день. Біля приміщення нікого не було. Все відбувалося на вулиці. В приміщенні нічого не відбувалося. Потерпілий займається карате. Коли його запитували, він говорив, що на дверях встановлено камери. Ніхто з працівників міліції не приходив до нього оглядати і витребувати предмети якими було спричинено тілесні ушкодження. Потерпілий раніше до приміщення не приходив. Потерпілі привезли цеглу і положили йому під двері. Потерпілий викрав у нього документи.
Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні його вина підтверджується поясненнями потерпілого, свідків допитаних у судовому засіданні та письмовими доказами по справі які були досліджені в судовому засіданні.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що його батьку належить 1/2 частини приміщення по АДРЕСА_2 . З ОСОБА_4 склались неприязні стосунки. 15.05.2013 року він з ОСОБА_14 і ОСОБА_15 проходили біля приміщення магазину його батька. Він вирішив зайти до приміщення. ОСОБА_14 і ОСОБА_15 залишилися біля вікна курити. Він спустився і хотів вставити ключ у замок, як побачив побите скло. Став ногою відсувати скло від дверей. В цей час обвинувачений став на нього кричати. Це все відбувалося у тамбурі. Дівчата це все чули. Потім обвинувачений забіг до майстерні і вибіг з якимось предметом, схожим на металевий прут замотаним в папір чи газету та почав ним розмахувати, наніс йому декілька ударів по правій руці нижче плеча та по кисті лівої руки. Він вихопив у ОСОБА_4 цей предмет з рук та викинув його. Це все відбувалося у тамбурі. Потім обвинувачений забіг у приміщення і вибіг, в руках у нього був скальпель. Він направився до східців, в цей час ОСОБА_4 штовхнув його, від чого він упав на східці. Штовхнув його в спину. Дівчата, ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , допомогли йому встати. І вони пішли до його батька в магазин, який розташований на АДРЕСА_3 . Батькові він розповів про те, що трапилось і вони поїхали в міліцію де написали заяву. Йому дали направлення до судово-медичного експерта. Обвинувачений йому спричинив синці на правому плечі та саднину пальця лівої кістці. Перед Новим роком він з ОСОБА_16 , знаходився у магазині Варус. Обвинувачений там штовхнув його кошиком на колесах і вдарив його по обличчю. Потім він їхав в автобусі. Обвинувачений зайшов до автобуса і почав знову до нього чіплятися. Обвинуваченого він не оговорює, можливо він був під дією наркотичних засобів. У обвинуваченого постійно було накурено у приміщенні і постійно чимось тхнуло. Там у нього збирались якісь люди. Обвинуваченому просто не сподобалося, що він відсував розбите скло від своїх дверей. 25.05.2014 року привезли цеглу під двері і стали складати цеглу. Викликали міліцію. Стали знову складати цеглу, а обвинувачений став відкидати цеглу і кидався на батька.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , інспектор патрульної служби Нікопольського МВ, суду пояснив, що 15.05.2013 року знаходився на службі. Черговий викликав та відправив за адресою: АДРЕСА_2 , це поряд з ОСОБА_18 . Направилися на місце, там був обвинувачений ОСОБА_4 . Спустився в підвальне приміщення де і був обвинувачений. Попросили його проїхати до міськвідділу для відібрання пояснень. Ніяких слідів крові не було. Привіз його до ОСОБА_19 . Поїхав за обвинуваченим за вказівкою чергового по Нікопольського МВ Була заява, тому сказали його привезти.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що в той день прийшов до телемайстерні, де працює ОСОБА_4 , запитати чи не відремонтують йому телевізор. Прямо перед ним були двері телемайстерні. Бачив, як молодий чоловік зняв з дверей приміщення телемайстерні табличку та викинув її в траву. Коробко підняв вказану табличку і повісив на місце. Молодий чоловік знову хотів зняти табличку, однак ОСОБА_4 йому не дав це зробити. Ніхто нікого не бив. А молодий чоловік пішов в сторону Нікопольського МВ. Ніяких слідів боротьби не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що 15.05.2013 року знаходився на протилежному боці дороги біля телемайстерні по вул. Електрометалургів в м. Нікополі. Бачив, як потерпілий вийшов з дверей приміщення і викинув табличку. Коробко пішов та підняв табличку і почепив її. Потерпілий знову намагався зняти вивіску, але обвинувачений йому не дав цього зробити. Не бачив там ніякої бійки. Нікого біля входу у приміщення не було. Ніяких дівчат не було. Потерпілий був одягнений у світлий верх і мабуть джинси. Про що була розмова не чув. Коробко відштовхнув і потерпілий відійшов.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що 15 травня 2013 року їй та ОСОБА_23 потерпілий запропонував прогулятися. Проходили біля магазину батька потерпілого. Потерпілий зайшов у приміщення магазину, а вона з ОСОБА_14 стояли на вулиці біля входу в магазин. Почули в приміщені сварку. Через вікно побачили, що сварка відбувається між потерпілим та обвинуваченим. Бачила як обвинувачений зайшов в своє приміщення, звідки вийшов з предметом в руці, який схожий на трубу чи палку і ним наніс декілька ударів потерпілому по руці. Потерпілий забрав у обвинуваченого вказаний предмет, та викинув його. Тоді обвинувачений знову зайшов до себе в приміщення звідки вийшов зі скальпелем в руці та став погрожувати потерпілому. Потерпілий направився до виходу з приміщення, а обвинувачений його штовхнув в спину, від чого той упав на сходини. Вони допомогли потерпілому піднятись і пішли в інший магазин де був батько потерпілого. Потерпілому обвинувачений спричинив тілесні ушкодження, а саме синці на плечі та рана на кисті руки.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що він проходив у травні місяці 2013 року по вулиці Електрометалургів. Гуляв з дитиною. Поблизу телемайстерні побачив ОСОБА_4 з ОСОБА_10 , які розмовляли. Ніякої бійки не бачив. Вони стояли і розмовляли. Дитина почала плакати і він пішов у майстерню. Нікого не бачив. Знайомих не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що він працює помічником начальника чергової частини Нікопольського МВ. В травні місяці 2013 року, дату не пам`ятає до Нікопольського МВ прийшов ОСОБА_10 з сином ОСОБА_26 . Розповіли, що у телемайстерні сталася сутичка, сказали, що будуть писати заяву. Це було у другій половині дня. Приїхав інспектор і він направив їх до нього. Інспектор вирішував питання про направлення потерпілого на експертизу. Під час проведення опитування стало відомо, що в руках у обвинуваченого був скальпель. Виїхала патрульно-постова група, але нічого там не було. Слідча група не виїжджала. Крові не було. Камери відеоспостереження в ОСОБА_27 є і вони записують все що було. Вони сиділи у вестибюлі, а потім їх забрав інспектор. Потерпілий показував руку.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що працює черговим інспектором у черговій частині Нікопольського міськвідділу. У травні місяці 2013 року був на чергуванні. Приймак сказав, що потрібно прийняти заяву. Потерпілий, молодий хлопець, розповів, що його побив обвинувачений ОСОБА_4 . Відібрав пояснення. Потерпілий показував червоні плями вище ліктя і щось на лівій кісті. Дав йому направлення для проведення обстеження. З обвинуваченим теж спілкувався, його привезли до ОСОБА_27 співробітники роти ППС. Це було у другій половині дня. Потерпілий говорив, що чи шматком труби чи ще чимось йому було спричинено ушкодження. Він лише приймав заяву.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що її дочка живе в будинку в першому під`їзді і на першому поверсі, де знаходиться телемайстерня по вул. Електрометалургів. Забрала внука зі школи. Взяла собаку і пішла до магазину купувати хліб. Вийшла з будинку і поряд з майстернею проходила. В той день чула там крики. Собаку вигулювала. Бачила двох дівчат і хлопця. Обвинувачений у чорному робочому халаті, кричав їм у слід ти мене ще запам`ятаєш. Пам`ятає це тому, що 9 травня у доньки був день народження і через декілька днів сталася ця пригода. Тобто ця пригода сталася в середині травня місяця 2013 року. Бачила двох дівчат, які курили.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 суду пояснив, що у травні місяці 2013 року знаходився у приміщенні магазину батька потерпілого. Пили каву. Прийшов його син ОСОБА_26 (потерпілий) з двома дівчатами у збудженому стані і розповіли про те, що сталося. ОСОБА_26 розповів, що у нього стався конфлікт з ОСОБА_4 . Коробко побив його. Батько потерпілого хотів поїхати до майстерні, однак він його відмовив, сказав, що їхати потрібно до міліції. Це все було у другій половині дня. Поїхали до міліції. З міліції вони приїхали близько 18.00 год.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 суду пояснив, що приїхав з ОСОБА_32 в магазин до батька потерпілого. Приїхав за запчастинами. Стояли пили каву, пили на вулиці. Побачили, що йде його син, (потерплий) з двома дівчатами. На правій руці у потерпілого було почервоніння і подряпини, він був збуджений. ОСОБА_26 говорив, що біля МВ у них є склад і там на нього напав власник майстерні з яким вони ділять приміщення. На руці у нього були царапини та почервоніння. Батько обробив сину руку перекисом водню. Потім потерпілий та його батько поїхали до МВ писати заяву.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що 15 травня 2013 року вона разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_7 проходили поблизу магазина батька ОСОБА_7 . ОСОБА_7 зайшов до приміщення магазину, а вона з ОСОБА_22 стояли на вулиці біля входу в магазин. Почула в приміщені сварку. Через скло у вікні побачила, що сварка відбувається між обвинуваченим та потерпілим. Бачила, як обвинувачений зайшов в своє приміщення, звідки вийшов з предметом в руці, який схожий на трубу чи палку і ним наніс декілька ударів ОСОБА_7 по руці. Потерпілий забрав у обвинуваченого даний предмет, та викинув його. Обвинувачений знову зайшов до себе в приміщення звідки вийшов зі скальпелем в руці та став погрожувати ОСОБА_33 .. ОСОБА_34 направився до виходу з приміщення, а обвинувачений його штовхнув в спину, від чого той упав на східці. Вони допомогли потерпілому піднятись і зразу ж пішли в інший магазин де був батько потерпілого. Потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, а саме синці на плечі та рана на кисті руки.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_35 суду пояснив, що дійсно ним була проведена судово-медична експертиза стосовно потерпілого ОСОБА_10 . При цьому дійсно в підсумках ним помилково зазначено, що у Чернюк виявлені тілесні ушкодження на правій кисті руки. Як вбачається з акту судово-медичного обстеження, де при обстеженні проводилось фотографування, у потерпілого було зафіксовано саднини лівої руки.
Згідно витягу з ЄРДР 16.05.2013 року за №003812 було внесено відомості і відкрито кримінальне провадження по факту спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ( а.к.п.1).
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.к.п.6-7), потерпілий ОСОБА_7 звернувся до Нікопольського міського відділу з заявою 15 травня 2013 року о 18-55 годині, в якій виклав обставини спричинення йому легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . При цьому потерпілий вказав, що свідками кримінального правопорушення були ОСОБА_23 та ОСОБА_22 .
Згідно довідки, виданої 16.05.2013 року з травмпункту у ОСОБА_7 , 1990 року народження виявлено забій м`яких тканин правого плеча. Забій саднина 3-го пальця лівої кисті (а.к.п.8)
Згідно акту судово-медичного обстеження № 287 (а.к.п. 17-18), 17 травня 2013 року в приміщенні відділення СМЕ, судово-медичним експертом, було проведено обстеження ОСОБА_7 . У ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у виді - синців правого плеча, саднин 3-го пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному обстежуваним. При судово-медичному обстеженні проводилось фотографування. На фотографії видно садни на лівій руці. До того ж допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_35 суду пояснив, що дійсно ним була проведена судово-медична експертиза стосовно потерпілого ОСОБА_10 . При цьому дійсно в підсумках ним помилково зазначено, що у Чернюк виявлені тілесні ушкодження на правій кисті руки. Як вбачається з акту судово-медичного обстеження, де при обстеженні проводилось фотографування, у потерпілого було зафіксовано саднини лівої руки.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 386 (а.к.п. 26), виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча, саднин третього пальця правої кісті, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному в постанові слідчого, тобто вони могли утворитись і 15 травня 2013 року.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 23.07.2013 року та фототаблиці до нього (а.к.п. 57-61), вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 розповів про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 та надав пояснення. З фототаблиці до зазначеного протоколу, на фото № 2 вбачається, як потерпілий вказує, що предметом зовні схожим на скальпель, його вдарив у праву кість руки обвинувачений. Але з тексту викладеного потерпілим ОСОБА_7 в протоколі слідчого експерименту (а.к.п. 59) вбачається, що ОСОБА_3 взяв в праву руку металевий прут та наніс йому удар в передпліччя правої руки, після чого наніс удар по лівій кисті. Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що при проведенні слідчого експерименту із-за його особистого хвилювання, на фото було зафіксовано спричинення йому тілесного ушкодження правої кисті руки. А отже ушкодження потерпілому спричинені обвинуваченим по кисті лівої руки.
Згідно додаткового висновку експерта № 467 (а.к.п. 63), не виключена можливість утворення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень при обставинах та механізмі (від удару металевим прутом), вказаних у протоколі слідчого експерименту за участю самого потерпілого ОСОБА_7 від 23.07.2013 року.
Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_24 та ОСОБА_20 з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, вказані свідки є знайомими обвинуваченого. При цьому вони вказують на те, що знаходячись у різних місцях по відношенню до телемайстерні (на час скоєння правопорушення), в якій працює обвинувачений, бачили на вулиці обвинуваченого і потерпілого. Стверджують, що між ними не було бійки. В той же час кожний з них пояснює , що нікого на вулиці не бачив , тобто кожний зі свідків при описи обставин не бачив один одного, в той час як подія відбувалась в обмежений обсяг часу. Кожен з них вказував на те , що сторонніх осіб не було на вулиці, хоча кожний з них мав би бачити один одного. Також, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 спричинив потерпілому тілесні ушкодження в приміщені магазину, що також спростовує покази вказаних свідків.
Що стосується посилання адвоката обвинуваченого на те , що прокурор не мав права змінювати обвинувачення в частині викладення об`єктивної сторони скоєного правопорушення за наслідками перевірки їх в судовому засідання , то на думку суду таке посилання не заслуговує на увагу, т.я. протирічить діючому законодавству .
Суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого в судовому засіданні в яких він заперечував свою причетність до скоєння злочину, т.я. вони спростовуються поясненнями потерпілого, свідків і письмовими доказами. Суд вважає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , є його способом захисту, який пов`язаний з бажанням обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Оцінюючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі .
Вирішуючи питання про покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, гуманності, справедливості, індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин встановлених по справі і всіх пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення і відомості про особу обвинуваченого. Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 раніш до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у психіатра, та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання. В судовому засіданні обвинувачений своєї вини не визнав.
Обставин які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням вище приведених обставин суд вважає що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімуми доходів громадян що становить 850 грн.
З урахуванням того що з часу скоєння ОСОБА_3 , а саме з 2013 року до часу прийняття рішення по справі пройшло більше 2 років, а правопорушення інкриміноване обвинуваченому віднесено до категорії невеликої тяжкості, фактично закінчився строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності який для даного виду правопорушення законодавством встановлений в 2 роки відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 49 КК України. При таких обставинах суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 ст. 49 ч. 1 п. 1) КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, ст. 49 ч. 1 п. 1 КК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 - визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначивши йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімуми доходів громадян що становить 850 грн.
На підставі п. 1) ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строку давності.
Міра запобіжного заходу не обиралась,заходи забезпечення не застосовувались.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Головуючий :