АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та про зобов`язання вчинити певні дії, повернуто особі, яка її подала.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, а вирішення такого питання з ініціативи суду кримінально-процесуальним законом не передбачено.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу постановленою з порушенням норм КПК України, просить ухвалу слідчого судді скасувати, визнати незаконною бездіяльність слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві у кримінальному провадженні №0001113 від 05.02.2015 року щодо неповернення вилучених речей та зобов`язати слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві повернути ОСОБА_6 вилучене майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що до суду скарга була подана 15.12.2015 року, оскільки станом на день подачі скарги, всупереч вимогам _________________________________________
Справа №11-сс/796/3709/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
ст. 220 КПК України, не було розглянуто клопотання від 09.12.2015 року до ГУ МВС України в м. Києві про повернення речей. Проте, повертаючи скаргу, суддя помилково рахує строки не з дня подачі клопотання та неотримання відповіді у триденний строк, а з дня обшуку, хоча поданою скаргою дії слідчого під час обшуку не оспорюються.
Тому, на думку апелянта, нею не було пропущено строків на оскарження, так як бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого майна у найкоротші строки, триває і на даний час, оскільки відповіді на клопотання про повернення майна слідство не надало та не розглянуло подане клопотання.

Будучи повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду, адвокат ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суду не повідомила, а тому апеляційний суд, враховуючи, що її неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без її участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , 16 грудня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування своїх вимог адвокат послалася на те, що вилучені в ході обшуку 21 вересня 2015 року, в квартирі АДРЕСА_1 , речі та документи, не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, оскільки вони не мають ніякого відношення до незаконного заволодіння іншими особами будівлі по АДРЕСА_2 , а тому вважаються тимчасово вилученим майном і підлягають поверненню власнику ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001113 від 05.02.2015 року, послався на те, що скарга подана до суду 16 грудня 2015 року, тобто після закінчення строку, встановленого на її подачу.

Колегія суддів погоджується з прийнятим рішенням, вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Зі змісту скарги та апеляційної скарги, видно, що 21 вересня 2015 року, на підставі ухвали слідчого судді від 25 серпня 2015 року, в квартирі АДРЕСА_1 був проведений обшук та вилучення майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на приписи даної норми закону перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, починається з 23 вересня 2015 року.
Тому, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, звернувшись до суду зі скаргою тільки 16 грудня 2015 року адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , пропустила строк на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Таким чином, за змістом ч. 2 ст. 304 КПК України, подавши скаргу після закінчення цього строку, особа, яка її подала, мала би заявити клопотання про поновлення строку.

Проте, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_5 та доданих до неї документів вбачається, що таке клопотання до слідчого судді нею не заявлялось, а, відтак, слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 304 КПК України, обґрунтовано повернув скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , що, відповідно до ч. 7 цієї ж статті, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Доводи апелянта про те, що вона не пропустила, передбаченого законом строку на оскарження бездіяльності слідчого, так як 09 грудня 2015 року зверталася до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за змістом ч. 1 ст. 304 КПК України початок строку на оскарження бездіяльності слідчого не пов`язаний з необхідністю та можливістю звернення до слідчого з відповідними клопотаннями.

При цьому слід також вказати, що факт не розгляду слідчим поданого клопотання може бути предметом окремого самостійного оскарження, а саме, як нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк (недотримання вимог ст. 220 КПК України), яке ніяким чином не пов`язується з бездіяльністю по неповерненню тимчасово вилученого майна в порядку ст. 169 КПК України.

Що стосується тверджень апелянта про те, що в даному випадку слідчим не було розглянуто її клопотання про повернення майна відповідно до вимог ст. 220 КПК України, а відтак оскаржується бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк, то останні не заслуговують на увагу, оскільки суперечать змісту та вимогам її скарги до Шевченківського районного суду м. Києва, в яких нею ставилось питання про зобов`язання слідчого повернути майно, а не розглянути відповідне клопотання у визначений законом строк.

За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, тому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та про зобов`язання вчинити певні дії, повернуто особі, яка її подала, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3