Дата документу 14.11.2014

Провадження № 1-кс/334/1841/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2014 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
22.10.2014р. представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області ОСОБА_6 від 30.09.2014р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 30.09.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України через відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. При цьому слідчий дійшов висновку, що в цілому водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, і що проведеним розслідуванням об`єктивно встановлений та доведений механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Вказуючи на необґрунтованість вказаних висновків слідчого з посиланням на висновок експерта №9-63/19-113/60 від 12.09.2014р., представник потерпілого просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження як таку, що винесена передчасно, без повного, об`єктивного і всебічного досудового розслідування обставин ДТП, що сталася 18.06.2014р. за участю автомобіля «ВАЗ» під керуванням водія ОСОБА_7 і пішохода ОСОБА_8 .

В судовому засіданні представник потерпілого підтримала скаргу, просила її задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні заперечували проти доводів скарги, просили відмовити у її задоволенні, оскільки постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам закону.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником.

Судом встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18.06.2014 року по вул. Солідарності, 104, внаслідок якої автомобіль «ВАЗ 111840» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 наїхав на пішохода ОСОБА_5 , 1937 року народження, який після ДТП був госпіталізований до 5 міської лікарні з тілесними ушкодженнями, а водій ОСОБА_7 залишив місце ДТП, було розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч.1 ст. 286 КК України.

Процесуальний прокурор розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області до ЄРДР за №0000292 від 29.09.2014р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч.1 ст. 286 КК України, і встановивши, що є достатні підстави вважати, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу вказаного кримінального правопорушення, постановою від 30.09.2014р. виділив із кримінального провадження №0000292 матеріали за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та присвоїв виділеному кримінальному провадженню №0000470. Кримінальному провадженню за фактом залишення в небезпеці водієм ОСОБА_7 пішохода ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України присвоєно №0000292. Як пояснили учасники процесу, вказане кримінальне провадження на теперішній час з обвинувальним актом направлене на судовий розгляд.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000470 від 30.09.2014р. (за ч.1 ст. 286 КК України), 18.06.2014 року, приблизно о 14 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ 111840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Солідарності, з боку вул. Куйбишева у напрямку вул. Калібрової в м. Запоріжжі. В цей же час ОСОБА_5 , знаходячись біля кладовища «Капустяне» по вул. Солідарності 104, діючи в якості пішохода, почав перетинати проїжджу частину вул. Солідарності, рухаючись справа-наліво за напрямком руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу. Водій ОСОБА_7 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу своєчасних заходів до зниження швидкості не прийняв та не надав дорогу пішоходу, в результаті чого допустив наїзд лівою боковою частиною кузову керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , після чого з місця пригоди зник. Після ДТП пішохід ОСОБА_5 госпіталізований до 5 міської лікарні з діагнозом: закритий перелом 4-5 ребра зліва, забій м`яких тканин голови, лівого передпліччя, гематома правої гомілки.

Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області ОСОБА_6 від 30.09.2014р. кримінальне провадження №0000470 від 30.09.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України через відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Доводи представника потерпілого, що потерпілий ОСОБА_5 постанову про закриття кримінального провадження не отримував, а його представник отримала вказану постанову під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 13.10.2014р. в прокуратурі м. Запоріжжя не заперечуються прокурором і слідчим, і підтверджуються оглянутими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте ці положення кримінально процесуального закону не були в повній мірі дотримані слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим було встановлено лише, що 18.06.2014 року, приблизно о 14 годині 25 хвилин, біля кладовища «Капустяне», що по вул. Солідарності 104, стався наїзд автомобілем «ВАЗ 111840» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 на пішохода ОСОБА_5 1937 року народження, який після ДТП госпіталізований до 5 міської лікарні з тілесними ушкодженнями, що не відповідає в повній мірі фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, перелік яких наведений у постанові, слідчим взагалі не встановлений та не доведений механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Так, в ході розслідування кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій, якими встановлено певні обставини кримінального правопорушення. Зокрема, проведена судова медична експертиза тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №2988М від 21.07.2014р. пішоходу ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5, 6, 7 ребер праворуч по підмишечній лінії та 4, 5, 7 ребер ліворуч по підмишечній лінії, закритого крайового перелому лівого поперечного відростку Тн1 без суттєвого зміщення фрагментів, закритого перелому латеральної лодижки правої малогомілкової кістки та заднього краю правої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Був допитаний у якості свідка водій ОСОБА_9 , який рухався в своєму автомобілі «Джилі СК» і був свідком ДТП, і в автомобілі якого був встановлений відео реєстратор, який зняв обставини ДТП. Було проведено додатковий огляд місця пригоди, під час якого визначені параметри сповільнення автомобіля «ВАЗ», на якому було скоєно ДТП, проведений огляд відеозапису, наданого свідком ОСОБА_9 , допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 .

НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області проведено судову автотехнічну експертизу, згідно висновку експерта 416/14 від 11.07.2014 року, так як в умовах даної пригоди водій ОСОБА_7 не мав технічну можливість запобігти наїзду, то з технічної точки зору його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Висновком комплексної судової відеотехнічної та автотехнічної експертизи Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №9-63/19-13/60 від 12.09.2014 року встановлено, зокрема, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_7 при сталому сповільнені 6,36 м/с2 не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до лінії руху пішохода, при сталому сповільнені 7,43 м/с2 мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до лінії руху пішохода. У даній дорожній ситуації при застосуванні водієм своєчасних мір до зниження швидкості руху шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним транспортного засобу в момент виникнення небезпеки, пішохід виходить за межі габаритних розмірів автомобіля, але між автомобілем та пішоходом не дотримується безпечний інтервал.

Приймаючи до уваги ці висновки експертів, а також те, що максимальне значення сповільнення не може бути використано та покладено в основу звинувачення водія, слідчий дійшов висновку, що в цілому водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, в діях водія ОСОБА_7 відсутні порушення Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Однак висновок слідчого, що проведеним розслідуванням об`єктивно встановлений та доведений механізм дорожньо-транспортної пригоди та що в цілому водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, та відсутність в діянні ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на думку суду є передчасним з огляду на наступне.

Згідно ст. 223 КПК України слідчий повинен вжити необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчих дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно експертних висновків, на які посилається слідчий, водій ОСОБА_7 у даній дорожній обстановці при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, повинен був зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, тобто діяти відповідно до вимог п. 18.1 ПДР України.

В постанові про закриття кримінального провадження слідчий враховує показання свідка ОСОБА_9 про те, що автомобіль «ВАЗ» обігнав його і продовжив руху у напрямку кладовища, в цей час на пішохідний перехід вийшов пішохід, який перетинав дорогу справа - наліво за напрямком руху автомобіля.

Однак з протоколу його допиту вбачається, що свідок ОСОБА_9 пояснював, що автомобіль ВАЗ, рухаючись зліва по рейках, випередив його автомобіль, і не зважаючи на те, що пішохід тим часом вже вийшов на пішохідний перехід і йшов по ньому справа наліво по ходу руху автомобіля, перестроївся спереду і продовжив рух прямо в сторону пішохідного переходу, вже перед пішохідним переходом почав гальмувати і вдарив пішохода, який від удару підлетів.

Тобто слідчим не повно досліджено всі обставини справи відповідно до отриманих ним доказів, не дана їх оцінка в сукупності з іншими доказами у справі.

Як вбачається з висновку комплексної судової відеотехнічної та автотехнічної експертизи №9-63/19-13/60 від 12.09.2014 року, в момент виходу пішохода на проїзну частину автомобіль ВАЗ знаходився від місця наїзду на відстані 37,3 - 37,5 метрів. При швидкості руху 60 км/год, сталому сповільненні керованого ОСОБА_7 автомобіля ВАЗ 6,36 м/с2 водій не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до лінії руху пішохода, при сталому сповільненні керованого ОСОБА_7 автомобіля ВАЗ 7,43 м/с2 ОСОБА_7 мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до лінії руху пішохода. З урахуванням цього в даній дорожній ситуації експертним шляхом установити відповідності або невідповідності в діях водія ОСОБА_7 вимогам ПДР в категоричній формі не можливо, тому вирішити питання щодо причинного зв`язку з виникненням події даної пригоди у водія ОСОБА_7 не представляється можливим.

При цьому відповідно до ст. 102 КПК України експерт зазначив, що викликають сумнів значення, отримані під час проведення експерименту в ході додаткового огляду місця події від 03.07.2014р., де визначалося стале сповільнення автомобіля ВАЗ, оскільки отримані в ході експерименту дані суперечать даним, які вказані у методичних рекомендаціях, також для даного типу транспортних засобів час запізнення спрацювання гальмівного приводу становить 0,2 с, а не 0,1 с, як було встановлено при проведенні експерименту. На думку експерта такі значення експерименту могли бути отримані внаслідок не ефективного гальмування.

Пояснення слідчого, що при цьому експерт не врахував, що значення методичних рекомендацій, на які він посилається, розраховані щодо горизонтальної поверхні дороги, а у даній дорожній ситуації мав місце ухил дороги, судом оцінюються критично, оскільки відповідно до постанови про призначення експертизи у вихідних даних зазначено «профіль дороги прямий».

Також експерт, посилаючись на протокол огляду автомобіля від 18.06.2014р. та фототаблиці до нього, зазначає, що на виступаючих частинах кузова автомобіля ВАЗ у передній його частині відсутні сліди характерні для контактування тіла пішохода з автомобілем, і виходячи з пошкоджень автомобіля ставить під сумнів механізм наїзду автомобіля ВАЗ на пішохода. На його думку, характер пошкоджень автомобіля ВАЗ свідчить про контактування боковою поверхнею автомобіля (ліве дзеркало заднього виду).

Встановити механізм контактування автомобіля ВАЗ і пішохода можливо під час проведення комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи, яка по справі не призначалася.

Доводи слідчого, що зауваження експерта не повинні прийматися до уваги, оскільки він вийшов за межі поставлених питань і не мав права їх зазначати у висновку, є необґрунтованими, оскільки таке право експерта прямо передбачене ч.3 ст.102 КПК України.

На думку суду, слідчим необґрунтовано не було вжито необхідних дій, спрямованих на перевірку вже отриманих доказів, з огляду на вказані зауваження, в тому числі щодо встановлення механізму контактування автомобіля ВАЗ і пішохода, зважаючи на те, що в протоколі огляду автомобіля від 18.06.2014р. зафіксовані пояснення водія ОСОБА_7 , що під час наїзду на пішохода виникли лише пошкодження лівого дзеркала, а решта пошкоджень мали місце до наїзду на пішохода.

Таким чином, суд погоджується із доводами представника потерпілого про передчасність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження.

Постанова слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області про закриття кримінального провадження від 30.09.2014 року є передчасною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають направленню для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області від 30.09.2014р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 30.09.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1