Справа №10-121/2010 06.05.2010 06.05.2010 06.05.2010
Справа № 10-12/ 2010 року Категорія: взяття під варту
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого Погорєлової Г.М.

суддів Кателіна В.П., Значок І.С.

за участю прокурора Данчука В.М.

06 травня 2010 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляцією захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколївської області від 19 квітня 2010 р., якою обвинуваченому у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого,

- обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Як вбачається з подання слідчого Первомайського МВ УМВС про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді взяття під варту, погодженого з заступником Первомайського міжрайонного прокурора, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що, в ніч на 13.03.2010 р., за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, знаходячись на вул.. Київській в м. Первомайську шляхом зриву пломб та запірних пристроїв, проникли до салону вантажного причепу автомобіля «Сканія» , належного ТОВ «Транс-Ленсон Україна» , звідки таємно викрали хімічну речовину «Діоксид Титан», чим спричинили шкоду на суму 650 грн.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що в ніч на 10.03.2010р., за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, шляхом порізу тенту, проник в салон вантажного причепу автомобіля «Ріно», звідки таємно викрав коагулянт ДВ 45 та освіжувач повітря, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 3547 грн.

В обґрунтування свого подання слідчий вказав на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання понад 5 років, знаходячись на волі може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі.

Задовольняючи подання слідчого судом було враховано те, що ОСОБА_4, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком більш ніж на 5 років, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, та не маючи постійних джерел доходу, зможе продовжити займатися злочинною діяльністю.

В апеляції захисник ОСОБА_3, просить постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва скасувати, направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Посилається на те, що при прийнятті рішення суд керувався лише тяжкістю злочину та не врахував дані про особу ОСОБА_4, який за місцем постійного проживання характеризується позитивно, має постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненні злочину щиро кається. На думку апелянта, ОСОБА_4 не має намірів ухилитися від суду та слідства.

Заслухавши доповідь судді, прокурора про законність та обґрунтованість постанови суду, захисника, на підтримку її апеляції, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 148, 150, 155 КПК України при обранні запобіжного заходу, зокрема у виді взяття під варту, суд зясовує чи є підстави передбачені законом, для обрання саме цього запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, та дані, що її характеризують.

Так, ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у період з 10 березня по 14 квітня 2010 р. неодноразово, за попередньою змовою з іншими особами вчиняв крадіжки чужого майна. Такі дії обвинуваченого припинені лише його затриманням правоохоронними органами.

За таких обставин є правильним висновок суду, про те, що ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по справі.

Щодо даних про особу обвинуваченого, на які посилається апелянт, то відповідно до ст.150 КПУ України, вони підлягають врахуванню не самі по собі, а в сукупності з іншими обставинами справи.

Що стосується доводів апелянта про наявність щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, то ця обставина підлягає зясуванню та врахуванню в іншій стадії процесу, а саме при призначенні покарання, і не враховується при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, немає підстав для скасування постанови судді.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколївської області від 19 квітня 2010 р. у відношенні ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_3 без задоволення.

Головуючий:

Судді: