Справа № 1/2506/409/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Малиша В.В.

секретаря Крошка В.М.

за участю прокурора Домашенка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 16.02.2011 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

29.01.2011 року у денний час ОСОБА_1 перебуваючи на території ринку Нивапо вул. 50 років СРСР 5 в м. Чернігові таємно викрав два блокноти вартістю 90 грн. кожний, а всього на загальну суму 180 грн., що належить ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у предявленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи погодившись з переліком та вартістю викраденого майна та показав, що дійсно викрадав два блокноти які потім продав за 20 грн., а гроші витратив на власні потреби. Штраф, призначений за попереднім вироком, він не сплатив. У скоєному розкаюється і просить суворо не карати.

На підставі ст. 299 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються з учасників процесу.

Враховуючи свідчення підсудного, а також те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що умисні дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 405 від 25.07.2011 р. у ОСОБА_1 мали та мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати про них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані (а.с.57-60)

Обговорюючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, стан здоровя, наявність тяжкої хвороби, раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, вчинив злочини до постановлення останнього вироку, який залишився невиконаним, за місцем мешкання характеризується негативно, має на утриманні мати пенсіонерку, враховуючи обставини, які помякшують покарання підсудного - щире каяття за відсутністю обставин, які обтяжують покарання і вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції частини статті закону, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку, покарання повинно призначатися за правилами ч. 4 ст. 70 КК України. Однак відповідно до ч. 3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначення їх за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.02.2011 р. щодо засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 22.09.2011 року з дня його фактичного затримання залишивши запобіжним заходом до набрання вироком законної сили - взяття під варту.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_3