Справа № 1-46/12
Провадження № 1-кп/592/20/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м.Суми у складі суду присяжних:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)21.08.1996 року Зарічним районним судом м.Суми за ст.ст.140 ч.2, 17-140 ч.3, 141 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 17.04.1998 року по відбуттю строку покарання.
2)10.12.1999 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.ст.140 ч.2, 141 ч.2, 142 ч.2, 144 ч.2, 144 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 06.11.2003 року умовно достроково на 1 місяць 21 день.
3)23.04.2004 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 28.01.2008 року по відбуттю строку покарання.
- за ч.2 ст.186, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, п.10 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
02.03.2011 року, близько 01:00 год. ночі, ОСОБА_10 , знаходячись на вулиці Декабристів в м.Суми, побачив раніше йому не знайому ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої на руці висіла жіноча сумочка, якою вирішив заволодіти. З цією метою ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_11 , яка в цей момент намагалась відчинити вхідні двері в під`їзді будинку АДРЕСА_3 і діючи повторно, відкрито зірвав з правої руки потерпілої вказану жіночу сумочку, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 225 грн., в якій знаходився мобільний телефон Нокіа 2760, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 400 грн. та грошові кошти в сумі 360 грн., крім того, в сумочці також знаходились: картка оператора мобільного зв`язку МТС без грошей на рахунку, жіночий гаманець, набір косметики Фаберлік коробка цукерок Рафаело, 0,5 кг. ковбаси До сніданку, три презервативи, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, що належали потерпілій ОСОБА_11 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 985 грн.
Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 07.03.2011 року, о 15 год. 56 хв., ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись на залізничному вокзалі м.Суми зателефонував своїй знайомій ОСОБА_12 та в ході телефонної розмови домовився з нею про зустріч за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_4 .
Після чого, одразу ж приїхав до ОСОБА_12 додому за вказаною адресою та достовірно знаючи, що ОСОБА_12 перебуває вдома сама, усвідомлюючи свою значну фізичну перевагу над нею, вирішив вступити з нею у статеві зносини із погрозами застосування насильства.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на задоволення статевої пристрасті шляхом зґвалтування, ОСОБА_10 , 07.03.2011 року, близько 17 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , взявши потерпілу ОСОБА_12 за шию і погрожуючи їй застосуванням ножа, який взяв на кухні, погрожуючи яким неодноразово, та в грубій формі повторив, якщо ОСОБА_12 буде чинити йому опір, то він її заріже і в такий спосіб переконавши потерпілу у реальності своїх погроз та придушивши таким чином волю потерпілої ОСОБА_12 , зняв з неї халат та розірвавши на ній футболку поклав потерпілу на диван і тримаючи ніж в руці та погрожуючи ним, використовуючи пригнічений стан потерпілої, всупереч її волевиявленню та бажанню, розуміючи, що ОСОБА_12 не в змозі йому протидіяти, зґвалтував її, задовольнивши у такій спосіб свою статеву пристрасть.
Після чого, користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_12 все ще перебуває у пригніченому та подавленому стані, продовжуючи погрожувати їй ножем, всупереч волі потерпілої задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом шляхом орогенетального контакту.
Таким чином ОСОБА_10 вчинив статеві зносини із погрозою застосування фізичного насильства, тобто вчинив зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 та задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом із погрозою застосування до неї фізичного насильства, в процесі якого у нього виник умисел на умисне протиправне позбавлення її життя і після зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним способом відразу ж вбив її з метою уникнення відповідальності, тим самим зґвалтування та насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом спричинило особливо тяжкі наслідки у виді смерті потерпілої ОСОБА_12 .
Крім цього, 07.03.2011 року ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі АДРЕСА_5 , відразу ж після зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним способом, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілої ОСОБА_12 шляхом її удушення, який у нього виник ще під час її зґвалтування, з метою уникнути відповідальності, утримуючи потерпілу рукою за шию ззаду, наказав надати йому колготи, при цьому підвів її до шафи, звідки вона дістала синтетичні жіночі колготи та передала їх ОСОБА_10 .
Взявши колготи, ОСОБА_10 знаходячись позаду потерпілої, накинув їх на шию ОСОБА_12 та почав її душити і коли потерпіла стала задихатись, то ОСОБА_10 штовхнув її на диван, на якому продовжив здавлювати з достатньою силою органи шиї петлею з колгот, що здатна спричинити небезпечні для життя явища, свідомо позбавляючи потерпілу можливості дихати у продовж тривалого часу, порушуючи таким чином нормальне функціонування життєво-важливих органів людини та дихальну функцію організму і душив потерпілу ОСОБА_12 до тих пір, доки вона перестала подавати ознаки життя, після чого встав з неї і почав збирати в сумку предмети до яких він торкався. Але в цей момент він побачив, як у потерпілої ОСОБА_12 ворухнулась рука і йому здалось, що вона прийшла до тями, тому з метою доведення свого злочинного умислу до кінця стосовно протиправного заподіяння смерті потерпілої ОСОБА_12 , взяв ножа, яким погрожував потерпілій, стягнув потерпілу за волосся з дивану на підлогу в оголеному виді, обличчям вниз, а сам ставши над нею зверху лівою рукою приподняв голову, а правою рукою, в якій тримав ніж перерізав їй горло.
Після чого, лишивши оголений труп потерпілої ОСОБА_12 на підлозі, з місця вчинення злочину зник.
11.03.2011 року близько 14 год. 30 хв. на підлозі житлової кімнати квартири АДРЕСА_5 був виявлений труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті.
Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_12 настала в результаті механічної асфіксії від стискування органів шиї зашморгом, при удушенні.
При судово-медичному дослідженні на трупі ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження: ушкодження спричинені при здавлюванні шиї петлею в нижній частині шиї зліва, починаючи на 2 см. лівіше серединної лінії ділянка странгуляції і крововилив багрово-фіолетового кольору розміром 7х1,5 см. з деякими осадженнями епідермісу; на 1,5 см. нижче правого краю странгуляції проходить крововилив переривчатого характеру, частково з`єднаний з странгуляцією зліва, на ділянці 5х1,5 см.
Дані тілесні ушкодження утворились в період настання смерті та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням і являються ознаками здавлювання шиї.
Механічні ушкодження крововилив в м`яких покровах голови з внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній області, розташований вподовж на ділянці 7х2,5 мм.
Дані ушкодження утворились від дії тупого предмету, або ж при ударі об такий незадовго до моменту настання смерті, в причинному зв`язку з нею не знаходяться і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Найбільш вірогідно вони могли утворитись в результаті удару о стіну при вчиненні статевого акту.
Посмертні ушкодження в області шиї на передній поверхні шиї діагонально розташована рана з рівними краями та гострими кінцями, направленням зверху вниз і з права наліво під кутом близько 20 градусів до горизонтальної площини довжиною до 12 см. Ширина рани при незведених краях до 2 см. У країв рани відмічаються ділянки осадження шириною від 0,2 до 1 см. В області нижнього краю рани справа від її середньої частини починається поперечно розташована подряпина довжиною 7 см. На щитовидному хрящі виявлена відсутність двох третин верхнього ріжка з відносно рівною, блискучою поверхнею розділення.
Дані тілесні ушкодження утворились в результаті дії плоского знаряддя, якому притаманні ріжучи властивості і яке має відносно гостру ріжучу поверхню.
Ушкодження утворились посмертно і у зв`язку з цим оцінці ступеню тяжкості не підлягають.
Смерть ОСОБА_12 настала в короткий проміжок часу (1-2 хвилини) в момент удушення петлею і утворення пошкоджень в області шиї.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст.186, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, п.10 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України винним себе визнав частково, а саме визнав свою вину у повному обсязі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за фактом пограбування потерпілої ОСОБА_11 , але по цьому епізоду пояснив, що дати та часу вчинення злочину він не пам`ятає, також не пам`ятає всіх подробиць даного пограбування із-за спливу тривалого часу але він дійсно вчинив це пограбування.
Вини своєї не визнав взагалі у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, п.10 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, пояснивши, що дійсно 07.03.2011 року у денний час він був в гостях у своєї знайомої ОСОБА_12 , але її не ґвалтував та не вбивав і коли він вирушав від неї, то вона була жива. Ніякого майна з її квартири не викрадав.
Потерпіла по кримінальному провадженню ОСОБА_13 (яка є матір`ю загиблої ОСОБА_12 ) в судове засідання не з`явилась та надала до суду заяву з проханням розглянути кримінальне провадження без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде. /т.1 а.с.147/
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його вина за ч.2 ст.186, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, п.10 ч.2 ст.115 КК України доказується наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні доказами.
За фактом пограбування потерпілої ОСОБА_11 вина ОСОБА_10 доказується:
Заявою потерпілої ОСОБА_11 від 04.04.2011 року до правоохоронних органів, в якій вона повідомила, що 02.03.2011 року, близько опівночі, її пограбували, забрали жіночу сумочку з грошима, внаслідок чого їй була завдана матеріальна шкода. /т.4 а.с.169/
Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 20.05.2011 року, проведеним з підозрюваним ОСОБА_10 . В ході цієї слідчої дії, ОСОБА_10 у присутності понятих розказав і показав на місці яким чином він відкрито заволодів жіночою сумочкою раніше йому незнайомої ОСОБА_11 попередньо побачивши її біля одного з під`їздів будинку АДРЕСА_3 де зірвав сумочку у неї з руки та зник. /т.4 а.с.170-177/
Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 20.05.2011 року, проведеним з потерпілою ОСОБА_11 . В ході цієї слідчої дії потерпіла розказала і на місці показала, як у неї відкрито забрали жіночку сумочку з грошима та іншим майном біля одного з під`їздів будинку АДРЕСА_3 . /т.4 а.с.178-184/
При цьому показання обвинуваченого ОСОБА_10 , дані ним під час проведення вказаної слідчої дії, повністю співпадають з показаннями самої потерпілої, даними нею також під час відтворення обстановки і обставин події в частині місця вчинення пограбування та обставин пограбування.
Протоколом виїмки від 24.06.2011 року мобільного телефону у гр-на ОСОБА_14 з якого вбачається, що після проведених оперативно-розшукових заходів співробітниками міліції у нього був вилучений мобільний телефон Нокіа 2760, IMEI: НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_11 , який у неї відкрито викрав ОСОБА_15 та вподальшому продав. /т.4 а.с.185-186/
Гарантійним талоном та чеком від 20.09.2000 року, виданими потерпілою ОСОБА_11 на мобільний телефон Нокіа 2760 IMEI: НОМЕР_1 з яких убачається, що цей мобільний телефон був придбаний потерпілою, належав їй та 02.03.2011 року був у неї відкрито викрадений ОСОБА_10 /т.4 а.с.187/
Жоден з наведених доказів обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисниками не оспорюється.
За фактом зґвалтування, насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, що спричинило особливо тяжкі наслідки, та вбивстві потерпілої ОСОБА_12 , вина ОСОБА_10 доказується наступними доказами:
Протоколом огляду місця події від 11.03.2011 року, складеного слідчим за участю експертів НДЕКЦ та судово-медичного експерта в ході якого в квартирі АДРЕСА_5 був виявлений труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті і з місця події були вилучені, окрім іншого:
-чотири лобкові волосини, які були виявлені на трупі потерпілої на правій сідниці та на задній поверхні верхньої третині правого стегна;
-виріз лінолеуму з житлової кімнати біля трупу ОСОБА_12 з фрагментом сліду підошви взуття;
-футболка сірого кольору, розірвана спереду, в якій була одягнута потерпіла;
-фрагмент леопардового простирадла з ліжко-дивану з нашаруваннями речовини бурого кольору; /т.2 а.с.69-103/
Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 від 10.04.2011 року вбачається, що смерть ОСОБА_12 настала в результаті механічної асфіксії від стискування органів шиї зашморгом, при удушенні. Ушкодження на передній поверхні шиї у виді діагонально розташованої рани з рівними краями та гострими кінцями, направленням зверху вниз і з права наліво під кутом близько 20 градусів до горизонтальної площини довжиною до 12 см. утворились посмертно і у зв`язку з цим оцінці ступеню тяжкості не підлягають. Смерть ОСОБА_12 настала в короткий проміжок часу (1-2 хвилини) в момент удушення петлею і утворення пошкоджень в області шиї.
Дослідження трупу проводилось 11.03.2011 року о 18 год.
Однак при дослідженні трупа 11.03.2011 року причина смерті експертом ще встановлена не була, це було встановлено тільки під час проведення експертизи, яка розпочалась 12.03.2011 року та була закінчена 10.04.2011 року./т.2 а.с.180-184/
Тобто, причина смерті була встановлена тільки 12.03.2011 року, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 171 від 12.03.2011 року виданого судово-медичним експертом ОСОБА_16 , в якому зазначено, що смерть настала в результаті механічної асфіксії від стискування органів шиї зашморгом, при удушенні. /т.2 а.с.258/
З висновку молекулярно-генетичної експертизи № 20-358 від 15.06.2011 року, проведеної Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України вбачається, що генетичні ознаки лобкового волосся, вилученого з правої сідниці та на задній поверхні верхньої третини правого стегна потерпілої ОСОБА_12 , збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові обвинуваченого ОСОБА_10 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_10 та в об`єкті № 2 складає 9,81 х 10-19 , тобто вказані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з 980 квадрильйонів осіб.
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_10 та в об`єкті № 3 складає 2,29 х 10-25 , тобто вказані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з 228 секстильйонів осіб.
Походження даного волосся (об`єкти №№ 2,3) від ОСОБА_12 виключається.
/т.3 а.с.2-5/
Основним завданням молекулярно-генетичної експертизи є встановлення приналежності об`єктів біологічного походження (волосся, кров, сперма, слина, м`зова та кісткова тканини) певній особі.
Загальновідомим фактом є те, що на даний час чисельність населення у всьому світі складає менше восьми мільярдів осіб, тому вказана генетична ексертиза дає підстави стовідсотково стверджувати, що лобкове волосся (об`єкти № 2 і № 3), вилучене з оголеного трупа ОСОБА_12 з правої сідниці та на задній поверхні верхньої третини правого стегна, належать саме обвинуваченому ОСОБА_10 , а не іншій особі, що є неоспоримим та прямим доказом того, що саме ОСОБА_10 зґвалтував потерпілу ОСОБА_12 .

З протоколу відтворення обстановки і обставин події із застосуванням відеозапису від 12.03.2011 року з підозрюваним ОСОБА_10 , за участю адвоката ОСОБА_17 , експерта НДЕКЦ, судово-медичного експерта, та з переглянутого судом диску з відеозаписом цієї слідчої дії вбачається, що ОСОБА_10 перед початком проведення слідчої дії в присутності його захисника, проти участі якого він не заперечував, понятих та інших учасників слідчої дії, слідчий роз`яснив ОСОБА_10 право на захист, право відмовитись від дачі показань та відповідати на запитання, а також право не свідчити проти себе.
Після чого ОСОБА_10 розказав про обставини вчиненого ним вбивства потерпілої ОСОБА_12 . Далі виїхав на місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_4 , де розказав і на статисті показав, як саме він зґвалтував потерпілу та задушив її на ліжко-дивані, далі показав як саме він стягнув потерпілу з дивану за волосся, коли побачив, що вона ворухнула рукою і йому здалось, що після удушення вона ожила та перерізав їй горло ножем на підлозі. /т.2 а.с.120-143/
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та його захисники просили визнати цей доказ недопустимим і ОСОБА_10 показав, що на відеозапису слідчої дії видно, що обличчя у нього було побите і він стверджував, що його побили працівники міліції, які заставили його дати показання проти себе, вивозили заздалегідь на місце вчинення злочину, де навчили, що потрібно розказувати і показувати.
Однак, суд критично відноситься до таких показань обвинуваченого та вважає його скаргу щодо застосування до нього незаконних методів ведення слідства, унаслідок чого він нібито обмовив себе у вчиненні зґвалтування та вбивства необґрунтованою.
При цьому суд виходить з наступного:
Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з відеозапису відтворення обстановки і обставин події перед початком проведення цієї слідчої дії на обличчі обвинуваченого ОСОБА_10 вже мались тілесні ушкодження.
В судовому засіданні на запитання прокурора обвинувачений пояснював, що дійсно спочатку він говорив про те, що те, що до моменту затримання співробітниками міліції (до 12.03.2011 р.) він подрався і там отримав ці тілесні ушкодження і тільки більш ніж через півтора року, в листопаді 2012 року він звернувся із заявою про застосування до нього недозволених методів дізнання та слідства з боку працівників Зарічного РВ УМВС в Сумській області.
З приводу скарги ОСОБА_10 була проведена відповідна перевірка і постановою старшого слідчого відділу прокуратури Сумської області від 17.02.2014 року було закрите кримінальне провадження відносно працівників міліції у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочинів за заявою ОСОБА_10 щодо застосування до нього недозволених методів дізнання та слідства. /т.2 а.с.152-157/

Копія вказаної постанови ОСОБА_10 була вручена і, незважаючи, що на той момент у нього був захисник, він не оскаржив цієї постанови, що він підтвердив у судовому засіданні та що свідчить про його згоду з таким рішенням прокурора.
Крім того, під час відтворення обстановки і обставин події 12.03.2011 року ОСОБА_10 дав показання і на місті показав про обставини зґвалтування та вбивства потерпілої ОСОБА_12 і в цих показаннях він повідомляв такі деталі, які могли бути відомі лише йому як виконавцю цих злочинів і які на момент проведення цієї слідчої дії не були відомі співробітникам міліції, а саме:
Коли всі учасники слідчої дії знаходились в квартирі на місці злочину, то ОСОБА_10 вказував, що на момент вчинення злочинів між двома диванами стояло два стільця, а на момент слідчої дії цих стільців на вказаному місці не було. При цьому він вказав рукою на один стілець, який стояв під стінкою в кімнаті і сказав, що саме цей стілець разом з другим таким же стояв між двома диванами.
Такі подробиці співробітникам міліції, які приймали участь під час відтворення обстановки і обставин події відомі не були.
Крім того, ОСОБА_10 на слідчій дії показав, що перед зґвалтуванням потерпіла була одягнута в халат на змійці, який він розстебнув та зняв з неї і далі розірвав на ній футболку, яка була під халатом.
При цьому він вказав рукою на жіночій халат, якій лежав на сусідньому дивані в кімнаті під час слідчої дії і зазначив, що саме в цьому халаті була потерпіла.

При огляді місця події 11.03.2011 року цей халат співробітниками міліції не вилучався, оскільки труп потерпілої був виявлений в повністю оголеному стані на підлозі, тому, у чому саме була одягнута потерпіла на момент зґвалтування та вбивства, співробітникам міліції відомо не було, а було відомо тільки ОСОБА_10 , як виконавцю цих злочинів.
Крім цього, під час відтворення обстановки і обставин події, ОСОБА_10 на статисті показав як саме колготками він задушив потерпілу на ліжку-дивані, а потім коли йому здалося, що вона ворухнула рукою і ожила, то він стягнув її за волосся з дивану на підлогу і ножем перерізав горло.
При огляді трупа, та на час проведення цієї слідчої дії співробітникам міліції ще не було відомо, що потерпіла була задушена, оскільки у неї на горлі малась різана рана і т.я. вона лежала обличчям вниз, то з неї витекла кров і вся шия та обличчя потерпілої були в крові, тому перше враження було, що потерпіла померла від того, що їй перерізали горло.
І те, що смерть потерпілої настала в результаті механічної асфіксії від стискування органів шиї зашморгом, при удушенні стало встановлено тільки 12.03.2011 року при проведенні судово-медичної експертизи, що підтверджується вищезазначеним лікарським свідоцтвом про смерть від 12.03.2011 року, виданого судово-медичним експертом.
Таким чином, на момент проведення відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_10 співробітникам міліції ще не було відомо, що потерпіла спочатку була задушена, а вже потім їй перерізали горло, на момент проведення слідчої дії це було відомо тільки виконавцю цього злочину ОСОБА_10 і працівники міліції не могли йому про це розказати, як він стверджував суду.
Заперечуючи проти протоколу відтворення обстановки і обставин події, як проти письмового доказу, стороною захисту було зазначено, що при відтворенні обстановки і обставин події ОСОБА_10 показував, що перерізав ножем горло потерпілої з ліва направо, а у висновку судово-медичної експертизи експерт зазначив, що горло було перерізане справа наліво, зверху вниз.
Однак, ця позиція сторони захисту є необґрунтованою, оскільки встановити як саме перерізалось горло потерпілої справа наліво чи з ліва направо в даному випадку неможливо.
Крім того, висновок судово-медичної експертизи в цій частині повністю співпадає з показаннями самого ОСОБА_10 даними при відтворенні обстановки і обставин події, оскільки експерт написав у своєму висновку напрямок перерізання горла в дзеркальному відображенні показанням обвинуваченого.
Це експерт ОСОБА_16 , який проводив і основну судово-медичну експертизу та був присутній при проведенні слідчої дії, підтвердив у своєму додатковому висновку № 168-доп. від 10.04.2011 року, винесеному після проведення вказаної слідчої дії, в якому зазначив, що механізм утворення пошкоджень, об`єктивно встановлений при експертизі трупа ОСОБА_12 повністю відповідає тому механізму, який був продемонстрований ОСОБА_10 при відтворенні обстановки і обставин події. /т.2 а.с.235-236/
Крім цього, 12.03.2011 року ще до відтворення обстановки і обставин події обвинувачений ОСОБА_10 був оглянутий судово-медичним експертом на предмет встановлення ступеню тяжкості наявних у нього тілесних ушкоджень і при медичному дослідженні він особисто експерту пояснив, що 07.03.2011 року, близько 18 год. в квартирі виникла сварка із знайомою, погрожував їй ножем, здійснив з нею статевий акт природним способом з використанням презерватива, потім обхватив її шию колготами, задушив її, потім взяв кухонний ніж і вдарив її в шию. Скарг не висував, що підтверджується Актом судово-медичного дослідження № 354 від 16.03.2011 року. /т.2 а.с.179/
Тобто, судово-медичному експерту, який не вимагав з нього ніяких показань, ОСОБА_10 добровільно і сам пояснив обставини вчиненого ним зґвалтування та вбивства потерпілої ОСОБА_12 , що ще раз підтверджує його причетність до вчинення цих злочинів і правдивість його показань даних при відтворенні обстановки і обставин події.
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 246 від 29.03.2011 року, - у вмісті ротової порожнини потерпілої ОСОБА_12 , вилученому на марлевий тампон, знайдено поодинокі сперматозоїди з домішкою крові людини. В цих слідах не виключається домішка крові або сперми обвинуваченого ОСОБА_10 /т.3 а.с.21-23/

Хоча висновок цієї експертизи прямо і не вказує на ОСОБА_10 , але не виключає домішків його сперми в ротовій порожнині потерпілої, що є непрямим доказом його виновності в задоволенні статевої пристрасті неприродним способом шляхом орогенитального контакту.
Таким чином, вищезазначений висновок молекулярно-генетичної експертизи № 20-358 від 15.06.2011 року щодо вилученого на трупі потерпілої лобкового волосся належного ОСОБА_10 , висновок судово-імунологічної експертизи № 246 від 29.03.2011 року щодо вмісту ротової порожнини потерпілої ОСОБА_12 , та протокол слідчої дії відтворення обстановки і обставин події з обвинуваченим ОСОБА_10 від 12.03.2011 року, в ході якого обвинувачений повідомив такі деталі злочинів, які могли бути відомі ліше йому, як виконавцю цих злочинів являються прямими доказами його винуватості у зґвалтуванні потерпілої ОСОБА_12 , задоволенні своєї статевої пристрасті неприродним способом та її вбивстві.

Крім перелічених прямих доказів, вина ОСОБА_10 також доказується дослідженими в судовому засіданні непрямими доказами, які оцінюються судом в сукупності в прямими доказами та іншими обставинами кримінального провадження.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 суду показала, що раніше вона знімала квартиру разом з потерпілою ОСОБА_12 , тому була знайома з нею. Також неодноразово приходила до неї в гості на вул.Заливну. Вона домовлялась з ОСОБА_12 разом відсвяткувати 8-ме Березня, але 7-го березня ОСОБА_12 зателефонувала їй і повідомила, що разом святкувати не зможе, т.я. у неї гість. Хто саме не сказала. Тоді вона почала питати у ОСОБА_12 хто у неї в гостях називаючи імена знайомих кого вона знала у тому числі називала хлопця ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_19 . Але ОСОБА_12 казала, що вона не вгадала і потім скаже хто у неї був.
8-го березня 2011 року з м.Харкова їй зателефонувала її знайома на ім`я ОСОБА_20 і під час бесіди повідомила, що до неї приїхав ОСОБА_21 з м.Суми і попросив щоб вона заложила мобільний телефон в ломбард на свій паспорт, домовилась зустрітись з ним ввечері, але так і не зустрілась.
Ще ОСОБА_20 сказала, що ОСОБА_22 пропала і що про це їй стало відомо від цього ОСОБА_23 .
Новина про ОСОБА_24 її здивувала, оскільки в Сумах на той момент ще ніхто не знав, що трапилось з ОСОБА_12 , а ОСОБА_20 в Харкові вже знала, що ОСОБА_24 пропала. 09 чи 10 березня 2011 р. їй телефонував хлопець ОСОБА_25 на ім`я ОСОБА_19 і спитав чи не бачила вона ОСОБА_12 10 березня 2011 року вона ходила на квартиру ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , але двері ніхто не відчинив. Вона спілкувалась з сусідами, які сказали, що ОСОБА_12 не бачили, але здається 07 березня чули з її квартири крики. Про це вона повідомила ОСОБА_19 . Вподальшому їй стало відомо, що ОСОБА_12 знайшли в квартирі мертвою.
Аналізуючи показання свідка ОСОБА_18 можна зробити висновок, що вони співпадають і підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_10 , даними під час проведення слідчої дії відтворення обстановки і обставин події від 12.03.2011 року, де в присутності свого захисника він пояснював, що 07.03.2011 року після вбивства, ввечері він поїхав в м.Харків, де пробув декілька днів, після чого знову повернувся в м.Суми.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_26 суду показав, що він працював адміністратором в магазині Шара по проспекту Курському м.Суми. У нього в підпорядкуванні працювала продавцем потерпіла ОСОБА_12 . На початку березня 2011 року ОСОБА_12 не вийшла на роботу декілька днів у зв`язку з чим він викликав її матір з Чернігівської області. Він провів матір разом з хлопцем ОСОБА_24 та друга господаря квартири на квартиру, яку знімала ОСОБА_12 . Коли вони зайшли в квартиру, то виявили оголений труп ОСОБА_12 , який лежав в крові на підлозі в кімнаті. Далі викликали міліцію.
Свідок обвинувачення ОСОБА_27 суду показав, що його знайомий ОСОБА_28 попросив приглянути за його квартирою по АДРЕСА_4 , яку знімала ОСОБА_12 . На початку березня 2011 року, точної дати не пам`ятає він разом з матір`ю та хлопцем потерпілої, а також представником з її роботи, прийшли на вказану квартиру, оскільки зі слів матері ОСОБА_12 дочка декілька днів не виходила на зв`язок. В квартирі на підлозі в кімнаті вони виявили оголений труп ОСОБА_12 та викликали міліцію.
Свідок обвинувачення ОСОБА_29 суду показав, що в 2006 році він познайомився з потерпілою ОСОБА_12 , а з 2007 р. по 2011 рік співмешкав з нею. За декілька днів до 8 березня 2011 року вони посварились тому розійшлись. 9-го березня він був в Сумах у своїх справах, а вранці 10 березня поїхав до себе додому в Чернігів. В дорозі йому зателефонували з роботи ОСОБА_12 і спитали де ОСОБА_24 , але він сказав, що не знає цього. 11 березня 2011 року він разом з матір`ю ОСОБА_12 та другом господаря квартири і начальником охорони з роботи ОСОБА_24 прийшли на квартиру, яку вона знімала, де виявили її оголений труп в кімнаті на підлозі. Далі викликали міліцію.

Свідок обвинувачення ОСОБА_30 суду показав, що на початку березня 2011 року він прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_31 . Потім до ОСОБА_31 прийшов раніше йому не знайомий ОСОБА_10 . Він з ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. Далі в будинок зайшли співробітники міліції і затримали їх всіх. Чи були на обличчі ОСОБА_10 тілесні ушкодження на момент затримання він не пам`ятає.
Згідно висновків судово-цітологічної експертизи від 22.04.2011 року та судово-імунологічної експертизи від 01.04.2011 року, - на вилученому при огляді місця події фрагменті простирадла (з ліжка-дивану) знайдено кров людини з домішкою сперми. Походження сперми від ОСОБА_10 можливе. /т.2 а.с.224-228 ; т.2 а.с.229-231/
Згідно висноку судово-медичної експертизи № 179 від 31.03.2011 року (змиву та мазка-відбитка зі статевого члена ОСОБА_10 ) походження епітеліальних клітин та слідів сперми, виявлених в наложеннях на статевому члені ОСОБА_10 можливо за рахунок змішування сперми ОСОБА_10 з епітеліальними клітинами ОСОБА_12 /т.3 а.с.78-81/
12.03.2011 року, протоколом виїмки у ОСОБА_10 були вилучені шкіряні туфлі чорного кольору, в яких він був взутий в момент затримання. /т.2 а.с.105-106/
З висновку судово-трасологічної експертизи № 268 від 31.03.2011 року вбачається, що слід низу підошви взуття, відображений на вирізі лінолеуму, вилученому 11.03.2011 року в ході огляду місця події за фактом вбивства ОСОБА_12 в кв. АДРЕСА_5 залишений взуттям з таким же малюнком низу підошви, що й на підошві туфель, вилучених у ОСОБА_10 /т.2 а.с.243-248/

Судом порівнювалася фототаблиця туфлей до вказаного висновку трасологічної експертизи з відеозаписом з камери спостереження залізничного вокзалу ст.Суми за 07.03.2011 року.
Так, протоколом виїмки від 25.03.2011 року співробітниками міліції на залізничному вокзалі ст.Суми був вилучений відеозапис з камери спостереження, скопійований на CD диск за 07.03.2011 року на якому зображений ОСОБА_10 , коли він їхав в м.Харків. /т.2 а.с.165/
Вказаний диск з відеозаписом був переглянутий в судовому засіданні. Обвинувачений ОСОБА_10 суду підтвердив, що це він зображений в світлій курточці, коли заходив в туалет о 20 год. 05 хв. /т.2 а.с.169/
На цьому відеозапису видно, що 07.03.2011 року ОСОБА_10 був обутий в туфлі темного кольору з завуженим носком і при затриманні 12.03.2011 року у нього теж були вилучені шкіряні туфлі чорного кольору з завуженим носком.
Це спростовує його покази, дані суду, що він був обутий у чорні кросівки.
Згідно висновку судово-медичної (криміналістичної) експертизи № 81 від 01.04.2011 року на передній поверхні футболки, належній потерпілій ОСОБА_12 , виявлене пошкодження, яке розділяє передню частину футболки на дві половини. Від горловини і вниз на відстань 18 см. розрізане, а далі розірване. /т.3 а.с.6-8/
Це підтверджує той факт, що ОСОБА_10 перед зґвалтування дійсно погрожував потерпілій ОСОБА_12 ножем, надрізав горловину футболки ножем, оскільки руками не зміг розірвати горловину, а далі розірвав футболку руками, як вказав при відтворенні обстановки і обставин події 12.03.2011 року.
Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 29/8259 від 22.04.2011 року ОСОБА_10 не виявляє ознак хронічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу душевної діяльності, або іншого хворобливого стану і не виявляв таких в період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, коли перебував у стані простого алкогольного сп`яніння і міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. /т.4 а.с.6-8/

Крім того, під час судового засідання захисник ОСОБА_9 , яка є матір`ю обвинуваченого суду розказала, що в 2010 році співробітники міліції забирали її сина у відділок міліції де били та заставляли зізнатись у злочинах, яких він не вчиняв, але він так і не зізнався.
З цього можна зробити висновок, що якщо ОСОБА_10 не вчиняв ніяких злочинів, то він не зізнався б у їх вчиненні не під ніяким тиском.
Аналізуючи всі вищенаведені докази в їх сукупності з іншими обставинами кримінального провадження можна зробити висновок, що ОСОБА_10 при проведенні з ним слідчої дії відтворення обстановки і обставин події 12.03.2011 року, в день його затримання, давав правдиві показання щодо зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 , та її вбивстві, оскільки крім цих показів ОСОБА_10 також зізнався ще і в пограбуванні потерпілої ОСОБА_11 , яке мало місце 02.03.2011 року, оскільки потерпіла після цього пограбування до правоохоронних органів не зверталась, а написала заяву про вчинений відносно неї злочин тільки 04.04.2011 року вже після затримання ОСОБА_10 і після того, як він зізнався в зґвалтуванні, та вбивстві, а також у пограбуванні ОСОБА_11 , після чого співробітники міліції самі знайшли потерпілу ОСОБА_11 і вона написала заяву в міліцію і співробітникам міліції не було б нічого відомо про пограбування ОСОБА_11 , якби в цьому не зізнався ОСОБА_10 .

Крім того, на підставі вищенаведених доказів, проаналізувавши їх в сукупності суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_10 дійсно зґвалтував потерпілу ОСОБА_13 з використанням презервативу і, задовольнивши в такий спосіб свою статеву пристрасть, зняв презерватив і одразу ж задовольнив свою статеву пристрасть в насильницький спосіб шляхом орогенитального контакту, внаслідок чого в ротовій порожнині потерпілої залишились його поодинокі сперматозоїди.
Здобуті під час досудового слідства та досліджені в судовому засіданні вищезазначені докази, суд визнає об`єктивними.

Таким чином, наведені вище докази у своїй сукупності повністю підтверджують ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_11 , зґвалтування та насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом над потерпілою ОСОБА_12 та її вбивстві.

Крім цього, стороною обвинувачення в якості письмового доказу винуватості ОСОБА_10 був наданий протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 01.04.2011 року, з якого вбачається, що заступником начальника сектора кримінального розшуку Зарічного РВ УМВС в Сумській області капітаном міліції ОСОБА_32 в АДРЕСА_6 свідку ОСОБА_33 в присутності понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 були пред`явлені для впізнання кольорові фотознімки 4-х осіб серед яких вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 як особу, в якого вона купила мобільний телефон Самсунг Е570, серійний номер № НОМЕР_2 , який був викрадений у потерпілої ОСОБА_12 /т.3 а.с.53-54/
Стороною захисту було подане письмове клопотання про визнання цього письмового доказу недопустимим, оскільки протокол був складений з грубими порушенням кримінального процесуального законодавства, оскільки сама ОСОБА_36 та поняті в судовому засіданні показали, що фактично ніякого пред`явлення фотознімків для впізнання не відбулось.
Суд погоджується з позицією сторони захисту і вважає, що протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 01.04.2011 року повинен бути визнаний недопустимим доказом виходячі з наступного.
Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Судом встановлено, що пред`явлення фотознімків для впізнання свідку ОСОБА_33 від 01.04.2011 року було проведено з грубим порушенням вимог ст.ст.174, 176 КПК України ( в редакції 1960 року), а саме:

Допитана в якості свідка в режимі відеоконференції ОСОБА_36 суду показала, що дати точно не пам`ятає, але коли до неї приїхали працівники Сумської міліції, то показували їй чорно-білі фотознімки 5 чи 6 осіб; якби фотознімки були кольорові, то вона пам`ятала б про це. Особи на фотознімках були в шапках. Фотознімки розложили перед нею на столі в під`їзді, а не в квартирі і спитали, чи впізнає вона кого-небудь. При цьому фотознімки до протоколу приклеєні чи прошиті не були.

Допитана в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_37 суду показала, що вона працює молодшим інспектором в Харківському СІЗО. Дати не пам`ятає, але коли вона прийшла додому близько 24 години, оскільки працює до 22 години, то в неї вдома були співробітники міліції з Сум. У них знімала кімнату ОСОБА_36 , з якою вони про щось спілкувались. Точно не пам`ятає чи показували фото ОСОБА_38 .

Тобто, свідок ОСОБА_37 суду показала, що в той день, тобто 01.04.2011 року, вона працювала до 22 години. Додому прийшла близько 24 години, а в протоколі пред`явлення фотознімків для впізнання свідку ОСОБА_33 вказано, що ця слідча дія проводилась з 21 год. 00 хв. до 21 год. 30 хв., тобто в той момент, коли понятої ОСОБА_34 вдома ще не було. Це викликає сумнів в достовірності відомостей, викладених в протоколі.

Крім того, судом також була допитана в якості свідка в режимі відеоконференції друга понята ОСОБА_39 , яка суду показала, що в її присутності ніякі фотознімки свідку ОСОБА_33 працівники міліції не пред`являли. Ніяких фотознімків осіб вона не бачила. Працівники міліції допитували вночі ОСОБА_40 з приводу придбаного нею мобільного телефону. Потім працівники міліції дали їй щось підписати, сказавши, що протокол про те, що ОСОБА_36 проживає у них. На той момент було близько 02 год., а ночі тому вона підписала, що їй дали.

З вищезазначених пояснень свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_34 і ОСОБА_35 вбачається, що фактично пред`явлення фотознімків для впізнання, на яких свідок ОСОБА_36 впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 , проводилось з грубими порушеннями вимог до цієї слідчої дії, тобто, фотознімки приклеєні і пришиті до протоколу не були, фотознімки пред`являлись для впізнання не в квартирі, як зазначено в протоколі, а пред`являлись в під`їзді будинку, окремо від протоколу. Поняті при цьому присутні не були, що підтвердила ОСОБА_42 . Час проведення цієї слідчої дії зазначений в протоколі не відповідає дійсності, оскільки в протоколі вказано, що слідча дія проводилась з 21 год. 00 хв. до 21 год. 30 хв., та нібито в присутності понятої ОСОБА_34 , хоча остання показала, що в той день додому прийшла близько 24 год., оскільки працювала в СІЗО до 22 години.

На підставі встановлених судом грубих порушень норм процесуального законодавства вказаний письмовий доказ - протокол пред`явлення фотознімків для впізнання свідку ОСОБА_33 від 01.04.2011 року не може бути визнаний судом як допустимий доказ на чому наполягає прокурор, а цей доказ суд визнає недопустимим.

Крім того, судом не можуть бути визнані належними і допустимими доказами надані стороною обвинувачення, роздруківка вхідних та вихідних дзвінків по мобільних телефонах обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_12 , оскільки слідчий звертався до голови Апеляційного суду Сумської області з клопотаннями про зняття інформації з каналів зв`язку з телефону потерпілої ОСОБА_12 , IMEI НОМЕР_3 , і голова суду надав дозвіл на зняття такої інформації саме з вказаного номеру IMEI та вподальшому оператором мобільного зв`язку надавалась роздруківка телефонних дзвінків з цього IMEI НОМЕР_4 0. /т.3 а.с.204-250/

Однак, вилучений у свідка ОСОБА_41 мобільний телефон, як зазначає сторона обвинувачення, належав потерпілій ОСОБА_12 має зовсім інший IMEI НОМЕР_2 , тобто не співпадає остання цифра, на який надавався дозвіл суду на зняття інформації. /т.3 а.с.50-51/

У відповідності з вимогами ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, в даному випадку всі сумніви повинні тлумачитись на користь обвинуваченого ОСОБА_10 .

Крім того, як вбачається з протоколу виїмки мобільного телефону СамсунгЕ570, IMEI НОМЕР_2 , у свідка ОСОБА_41 , ця слідча дія нібито проводилась 01.04.2011 року в період з 20 год. 30 хв. до 21 год. 00 хв. в м.Харкові, але як зазначалось вище свідок ОСОБА_37 , яка вказана в протоколі в якості понятої, суду давала показання в режимі відеоконференції про те, що 01.04.2011 року вона працювала в Харківському СІЗО до 22 год. і додому приїхала тільки близько 24 год., тому вона не могла бути присутньою при проведенні виїмки вказаного телефону в період з 20 год. 30 хв. до 21 год. 00 хв., оскільки в цей час перебувала на роботі, що викликає сумнів у достовірності цього протоколу виїмки.

Враховуючи, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження надавався дозвіл на зняття інформації з каналів зв`язку з телефону потерпілої ОСОБА_12 з номером IMEI НОМЕР_3 і надана стороною обвинувачення інформація належить телефону саме з цим номером IMEI НОМЕР_3 , а у свідка ОСОБА_41 вилучався мобільний телефон з іншим номером IMEI НОМЕР_2 , остання цифра якого не відповідає номеру на який надавався дозвіл суду, прокурором під час судового розгляду ці протиріччя у визначений процесуальним законодавством спосіб усунуті не були, сам протокол виїмки містить недосторівні дані щодо часу проведення цієї слідчої дії, тому письмови докази у виді роздруківки вхідних та вихідних дзвінків по мобільних телефонах обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_12 /т.3 а.с.204-250/, а також протокол виїмки мобільного телефону Самсунг Е570, IMEI НОМЕР_2 , суд визнає недопустимими доказами.

Крім цього, органами досудового розслідування в обвинувачення ОСОБА_10 по епізодам зґвалтування та насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом над потерпілою ОСОБА_12 інкримінується в провину така кваліфікуюча ознака, як застосування до потерпілої фізичного насильства шляхом нанесення ударів в різні частини тіла з метою подолання її опору.

Однак, дана кваліфікуюча ознака не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки в наданих стороною обвинувачення доказах, які визнані судом допустимими, не міститься жодних відомостей щодо нанесення обвинуваченим ОСОБА_10 по потерпілій ОСОБА_12 ударів в різні частини тіла, а навпаки з наданого стороною обвинувачення письмового доказу висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 від 10.04.2011 року № 168, а саме пункту 5 цієї експертизи вбачається, що слідів, які б вказували на можливу боротьбу чи самооборону, а також пошкоджень, характерних для насильницького полового акту, при експертизі трупа не виявлено. /т.2 а.с.184 на звороті/

Тому дана кваліфікуюча ознака, як застосування до потерпілої фізичного насильства шляхом нанесення ударів в різні частини тіла, підлягає виключенню з обвинувачення.

Також підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_10 за ч.3 ст.153 КК України така кваліфікуюча ознака, як вчинення цього злочину повторно, оскільки специфіка повторності як особливого виду множинності злочинів полягає у тому, що її утворюють тотожні або, у разі особливої вказівки законодавця, однорідні чи схожі за своїми ознаками злочини. За загальним правилом (викладеним у ч. 1 ст. 32) повторністю визнаються лише ті злочини, які передбачені однією статтею.

Тому кваліфікуюча ознака повторність підлягає виключенню з обвинувачення.

В даному випадку дії ОСОБА_10 повинні кваліфікуватись, як вчинення ним цього злочину будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.152 КК України.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_10 також було пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у тому що він 07.03.2011 року, у вечірній час, після зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 та її вбивстві, перебуваючі в квартирі АДРЕСА_5 , таємно викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_12 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи, а саме: мобільний телефон Самсунг Е570 в комплекті з навушниками та зарядним пристроєм 211,67 грн., картку пам`яті Micro SD -10 грн., жіночу сумку 103,40 грн., жіночий гаманець 64 грн., а також сім-картку оператора мобільного зв`язку МТС без грошей на рахунку, клітчасту сумку з полімерного матеріалу, три кухонні ножі, пульт дистанційного керування до телевізора Panasonic, ключі від вхідних дверей квартири та під`їзду в кількості 3-х штук, рушник, коробку з під цукерок на загальну суму 389,07 грн.

Однак, в судовому засіданні стороною обвинувачення не було доведено і не надано належних і допустимих доказів щодо визначення вартості викраденого майна, на підставі яких суд міг би зробити висновок про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України виходячі з наступного.

Так, стаття 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна є матеріальним складом злочину, тому для наявності цього складу злочину обов`язковою умовою є спричинення матеріальної шкоди потерпілій особі і у розмірі, не меншому, ніж визначеному законодавцем, з якого починається кримінальна відповідальність.

В даному випадку в провину ОСОБА_10 інкримінується викрадення у потерпілої ОСОБА_12 мобільного телефону Самсунг Е570 в комплекті з навушниками та зарядним пристроєм вартістю 211,67 грн., картки пам`яті Micro SD вартістю 10 грн.

Для визначення цієї вартості, експерту товароведу на дослідження був наданий мобільний телефон Самсунг Е570 IMEI НОМЕР_4 2, вилучений в м.Харкові у свідка ОСОБА_41 /т.3 а.с.25-29/

Однак, судом було встановлено, що до моменту встановлення місцезнаходження цього мобільного телефону і його вилучення, органи досудового розслідування звертались до голови Апеляційного суду Сумської області з клопотанням про надання дозволу на зняття інформації з каналів зв`язку по мобільному телефону Самсунг Е570, IMEI НОМЕР_3 , і головою суду надавався дозвіл на знаття інформації саме по цьому номеру IMEI. А у свідка ОСОБА_41 вилучався мобільний телефон з іншим IMEI НОМЕР_2 та був вилучений з грубим порушеня норм процесуального законодавства, у зв`язку з чим цей доказ мобільний телефон був визнаний судом недопустимим за вищеневедених у вироку обставин.

І не зважаючи, що ОСОБА_10 при відтворенні з ним обстановки і обставин події визнавав крадіжку мобільного телефону, але це не є прямим доказом його виновності в крадіжці, оскільки для складу цього злочину необхідно встановити точну вартість викраденого мобільного телефону.

По матеріалам кримінального провадження товарознавча експертиза цього телефону не проводилась.

Крім того, стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що ОСОБА_10 викрав мобільний телефон разом з зарядним пристроем, а також викрав жіночу сумку вартістю 103,40 грн. та жіночий гаманець вартістю 64 грн., до того ж у квартирі потерпілої ОСОБА_12 співробітниками міліції був знайдений та вилучений зарядний пристрій до мобільного телефону Самсунг, а телефон був у неї один.

При цьому вказана жіноча сумка та гаманець органами досудового слідства не вилучались, товарознавча експертиза по ним не проводилась навіть по матеріалам кримінального провадження, тобто з показань свідків або матері потерпілої щодо описання цих речей.

Також в крадіжку ОСОБА_10 інкримінується викрадення такого майна, як: сім картка оператора мобільного зв`язку МТС без грошей на рахунку, клітчаста сумка з полімерного матеріалу, три кухонні ножі, пульт дистанційного керування до телевізора Panasonic, ключі від вхідних дверей квартири та під`їзду в кількості 3-х штук, рушник, коробку з під цукерок але вартість цього майна не встановлювалась і в обвинуваченні не вказано чи представляло це майно для потерпілої (її матері, яка визнана потерпілою по кримінальному провадженню) якусь матеріальну цінність.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення вчинення ним цього злочину.

Виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати наступним чином:

-за ч.2 ст.186 КК України, т.я. він відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж, повторно;

-за ч.4 ст.152 КК України, т.я. він вчинив статеві зносини із погрозою застосування фізичного насильства, тобто зґвалтування, що спричинило особливо тяжкі наслідки;

-за ч.3 ст.153 КК України, т.я. він задовольнив статеву пристрасть неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.152 КК України, що спричинило особливо тяжкі наслідки.

-за п.10 ч.2 ст.115 КК України, т.я. він умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині, тобто вчинив вбивство поєднане із зґвалтуванням та насильницьким задоволенням статевої пристрасті неприродним способом.

Призначаючи покарання, суд на підставі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є стан здоров`я обвинуваченого, його захворювання та те, що він є інвалідом 2-ї групи.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив чотири злочини, три з яких являються особливо тяжкими, а один злочин є тяжким, маючи три не зняті і не погашені у встановленому законом порядку три судимості за умисні тяжкі злочини, за які він тричі відбував покарання в місцях позбавлення волі і після звільнення вчиняв нові умисні тяжкі злочини, чим зарекомендував себе як особу, яка не бажає ставати на шлях виправлення та схильну до вчинення тяжких умисних насильницьких злочинів, враховуючи холоднокровність та жорстокість вчиненого ним вбивства потерпілої ОСОБА_12 , яку спочатку задушив, а потім холоднокровно перерізав їй горло, що свідчить про його агресивність та суспільну небезпеку для суспільства, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_13 (яка є матір`ю загиблої) в заяві адресованій до суду, яку суд повинен враховувати при призначенні покарання і в якій вона просить призначити довічне позбавлення волі /т.2 а.с.259/, тому за таких обставин суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого вбивства, особу винного, який неодноразово був судимий, має три незняті і непогашені судимості, а також зважаючи на обставину, яка пом`якшує покарання, а саме стан здоров`я обвинуваченого суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк та дійшов висновку, що за наведених обставин обвинувачений заслуговує на найсуворіший вид покарання у виді довічного позбавлення волі та тільки саме це покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності зі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів для проведення 20 експертиз по даному кримінальному провадження на загальну суму 33 518,76 грн.

Керуючись ст.ст.124, 368, 370, 374 КПК України, суд присяжних, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. ст.186 ч.2, ст.152 ч.4, ст.153 ч.3, ст.115 ч.2 п.10 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.186 КК України 5 років 10 місяців позбавлення волі;
-за ч.4 ст.152 КК України 12 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.153 КК України 10 років позбавлення волі;
-за п.10 ч.2 ст.115 КК України довічне позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_10 покарання у виді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати його за недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 за даним вироком рахувати з 12.03.2011 року, з моменту його затримання та поміщення до ІТТ.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів для проведення 20 судових експертиз на загальну суму 33 518,76 грн.

Майно обвинуваченого ОСОБА_10 на яке накладено арешт протоколом від 17.03.2011 року звернути в рахунок відшкодування державі процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню за залучення експертів для проведення 20 експертиз. /т.4 а.с.5/

Речові ддокази:

-CD-RV диск з відеозаписом з камер спостереження залізничного вокзалу ст.Суми, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в кримінальному провадженні;

-мобільний телефон Нокіа 2760, який був переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити їй, як власниці;

-мобільний телефон Самсунг С5212, належний ОСОБА_10 і який передавався на зберігання до камері схову речових доказів СВ Зарічного РВ УМВС передати його матері, ОСОБА_9 ;

-туфлі чоловічі шкіряні, чорного кольору вилучені у обвинуваченого ОСОБА_10 і які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського МВ УМВС повернути ОСОБА_10 або його матері, ОСОБА_9 ;

-простирадло, наволочку, чотири ножі, футболку, коробку з під цукерок Венеціанська ніч, циліндровий механізм накладного замка з частиною зламаного в ньому ключа, циліндровий механізм врізного замка з вхідних дверей, два ключі від вказаних замків, виріз лінолеуму зі слідом взуття, абсорбент, шість недопалків, три сірники, лобкове волосся з сідниці та правого стегна трупа ОСОБА_12 , лобкове волосся з правого стегна трупа ОСОБА_12 , волосся з голови людини, вилучене з лівої кісті трупа ОСОБА_12 , марлеві тампони з нашаруваннями крові ОСОБА_12 , мікро накладення з рук ОСОБА_12 , слід руки, змив, мазок відбиток статевого члена ОСОБА_10 , які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського МВ УМВС знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_10 та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_10 , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5