Справа № 477/2845/15-к
Провадження № 1-в/477/5/16
УХВАЛА

18 лютого 2016 року

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ,

представника КВІ ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Жовтневий РВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Миколаївській області (далі КВІ) звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з поданням про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням громадянину

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , який вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 9 квітня 2014 року був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, і звільнений від відбуття цього покарання відповідно до ст. 75 та ст. 76 КК України з іспитовим строком на два роки.

Вказував в поданні, що за вироком суду на час іспитового строку на нього було покладено обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися до цього органу для реєстрації, проте він систематично не з`являється на реєстрацію до інспекції на виклики не реагує, змінив своє місце проживання, про що не повідомив КВІ, тобто він порушує обов`язки, покладені на нього судом, в зв`язку з чим просив скасувати його звільнення від відбуття покарання та направити до відбуття призначеного судом покарання.

В судовому засіданні представник КВІ подання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні був також думки.

Засуджений в судовому засіданні підтвердив, що не з`являвся в до КВІ, але вказав, що це відбувалося в зв`язку з необхідністю здійснення догляду за бабусею та відсутністю чистого нормального одягу, щоб прибути до м. Миколаєва на реєстрації.

Захисник також просив не скасовувати звільнення ОСОБА_5 , оскільки до закінчення його іспитового строку залишилося декілька місяців, тому йому можливо надати останній шанс для виправлення.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, захисника та представника КВІ, дослідивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

9 квітня 2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області був ухвалений вирок, за яким ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до 3-х років позбавлення волі, і він був звільнений від відбуття цього покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком два роки та покладенням обов`язків на час іспитового строку, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

4 червня того ж року вирок був прийнятий до виконання КВІ Жовтневого району.

В той же день у нього була відібрана підписка про ознайомлення з порядком та умовами відбуття покарання, а також встановлені дні явки на реєстрацію другий та четвертий четвер кожного місяця.

Однак вподальшому на реєстрацію він з`явився 14-ть разів, тому до суду було направлено подання про скасування його звільнення.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 липня 2015 року в задоволенні подання було відмовлено з тих мотивів, що він не з`являвся на реєстрацію через перебування на лікуванні в зв`язку з травмою обличчя та відсутністю коштів для проїзду до м. Миколаєва через відсутність постійної роботи, що не вказувало на його небажання стати на шлях виправлення.

В період перебування матеріалів на розгляді в суді, а саме 28 травня, 11 та 25 червня, 9 та 23 липня 2015 року він також не з`являвся до КВІ. На виклик до суду на розгляд зазначеного подання доставлявся приводом.

Після повернення матеріалів до Жовтневого РВ КВІ він з`явився на реєстрацію тільки 13 та 27 серпня 2015 року, але потім жодного разу до кінця 2015 року на реєстрацію не з`явився.

Також інспектором КВІ було встановлено, що він змінив своє місце проживання в АДРЕСА_1 , про що КВІ не повідомив.

Частиною 1 статті 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 не зміг однозначно пояснити причини своїх неявок на реєстрацію до КВІ. Він вказував, що необхідно було доглядати за бабусею похилого віку, але потім зазначив, що вже більше року не проживає з нею. Основною причиною він вважав відсутність у нього нормального чистого одягу, який би дозволяв не соромлячись прибути до м. Миколаєва для реєстрації в КВІ.

Однак посилання засудженого на відсутність постійної роботи і коштів на одяг та проїзду до м. Миколаєва суд не може прийняти до уваги як обґрунтовані, оскільки він працеспроможний, має задовільний стан здоров`я, що надає йому можливість працевлаштуватися і отримувати дохід. До того ж він сам в судовому засіданні підтвердив, що періодично підробляє випадковими заробітками.

Таким чином з матеріалів справи та пояснень учасників розгляду, в тому числі і самого ОСОБА_5 , вбачається, що він дійсно систематично порушував обов`язки, які були покладені на нього судом, тому суд приходить до висновку про необхідність скасування звільнення відносно нього від відбуття покарання.

Підтвердження того, що засуджений, який був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строк, став на шлях виправлення, є не тільки не вчинення ним нових злочинів, а й сумлінне виконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, чого судом встановлено не було.

Невиконання ОСОБА_5 обов`язків, покладених судом, при постійному йому нагадуванні та попереджень, які робилися інспекторами КВІ, не свідчать про те, що він усвідомив суспільно-негативне значення вчиненого ним злочину і в повній мірі став на шлях виправлення.

І хоча до закінчення його іспитового строку закінчилося декілька місяців, але суд враховує, що порушення обов`язків ним здійснювалося на протязі всього іспитового строку, а не останнім часом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, ст. 165 КВК України,

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Скасувати ОСОБА_5 , 20 листопада 1989 року звільнення від відбуття покарання з випробуванням за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 9 квітня 2014 року, та направити його в місця позбавлення волі для відбуття покарання, призначеного цим вироком у виді трьох років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Строк відбуття покарання обраховувати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1