справа № 201/7457/15-к
провадження № 1-кс/201/4703/2015
УХВАЛА
15 травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0000021 клопотання захисника підозрюваної у кримінальному провадженні адвоката ОСОБА_3 , про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Компаніївка, Компаніївського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, освіта вища, одруженої, працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205 ч.2, 27 ч. 5, 212 ч.3, ч. 3 ст. 358 КК України,-

В розгляді клопотання приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_3

підозрювана ОСОБА_4

В СТ А Н О В И В:
Захисник підозрюваної ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до суду про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт стосовно ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання захисник вказав на те, що 07 квітня 2015 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 27.03.2015р. про зміну підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 12 249 426,00 гривень на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_3 в своєму клопотанні та в судовому засідданні посилався на те, що підозрювана ОСОБА_4 не є ані засновником, ані керівником, ані працівником підприємств, визначених в повідомлені про підозру, а також не мала доручень на проведення господарських операцій, а отже підозра у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК Україн є необгрунтованою.

Також захисник ОСОБА_4 вказав на те, що в ухвалі від 07.04.2015 р. суд посилається на п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України, який дозволяє застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в разі якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при застосування іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує, однак підозрюваній було обрано такий розмір застави сумі 12 249 426 гривень, який вона не має можливості внести, враховуючи її майновий стан.

Крім того, в ухвалі суду по обрання найсуворішого запобіжного заходу абстрактно зазначено ризики визначені ст. 177 КПК України в той час як таких ризиків фактично не існує.

Також під час призначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не були дотримані вимоги ч. 4 ст. 182 КПК України, не були враховані положення ч. 1 ст. 178 КПК України.

Враховуючи вищевикладене захисник вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є законним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, а тому просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала клопотання захисника, а прокурор заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу не зменшились.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання суд, вважає, що клопотання є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з підозри, яка висунута ОСОБА_4 , вона підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України.

За вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України передбачено основне покарання у вигляді штрафу в розмірі від п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною 2 ст. 205 КК України передбачено основне покарання у вигляді штрафу в розмірі від трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.ю

Частиною 7 ст. 194 КПК України передбачено, що до підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Як встановлено судом, до обвинуваченої застосувався запобіжний захід у вигляді застави, який не було виконано, що потягло за собою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки альтернативні види запобіжного заходу, в тому числі домашній арешт, відносно ОСОБА_4 застосовано бути не може в силу приписів ч. 7 ст. 194 КПК України, то клопотання захисника є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

Посилання захисника на безпідставність підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, суд не може вирішувати під час розгляду цього клопотання, оскільки наявність обгрунтованої підозри у вчинені вказаного злочину визначалась ухвалою слідчого судді від 07.04.2015 р., яка діє на сьогоднішній день.

При розгляді клопотання захисника суд не надає оцінки наявності ризиків визначених ст. 177 КПК України для обрання такого виду запобіжного заходу відносно підорюваної, так як оцінка цим ризикам надана в ухвалі слідчого судді від 07.04.2015 р. про обрання запобіжного заходу, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області, а захисником не надано доказів зменшення ризиків, а лише зазначено, що він не погоджується з наявністю ризиків, які вказані в ухвалі слідчого судді від 07.04.2015 р.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 194, КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання захисника підозрюваної у кримінальному провадженні №0000021 адвоката ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1