Ухвала іменем україни 23 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 09 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 01 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушив питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 09 липня 2014 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Апеляційний суд Львівської області ухвалою від 01 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказану ухвалу районного суду повернув, оскільки скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження,а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить обґрунтованих підстав для поновлення цього строку.

Перевіривши скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвали суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня їх оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Апеляційний суд встановив, що ухвалу суду першої інстанції постановлено 09 липня 2014 року. Апеляційну скаргу на вказане судове рішення засудженим подано 25 серпня 2015 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 395 КПК України. При цьому, в апеляційній скарзі разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, засуджений не вказує поважних причин пропуску цього строку.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, повертаючи апеляційну скаргу засудженому ОСОБА_1, суддя апеляційного суду діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Крім того, відповідно до змісту ст. 424 КПК України, ухвала місцевого суду про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», а також ухвала апеляційного суду за результатами перегляду вказаної ухвали суду першої інстанції, не можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскільки постановленні на стадії виконання судового рішення, в порядку передбаченому ст. 539 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 09 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 01 вересня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4