Справа № 1-193/2010
Номер провадження 1-193/2010
ВИРОК

іменем України

11 жовтня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

при секретарі Рибію Ю.Л.,

з участю прокурора Коліщук З.М.,

потерпілого ОСОБА_1М,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

підсудного ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, військовозобов»заного, працюючого, вантажником у ТзОВ «Галицька горілка», несудимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 17 травня 2010 року о 10 годині 55 хвилин на майданчику біля СШ № 9 по вул. Генерала Шухевича в м. Самборі Львівської області умисно грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявивши при цьому особливу зухвалість, а саме: у присутності учнів середньої школи № 9 підійшов до вчителя допризовної підготовки юнаків ОСОБА_1, котрий у цей час проводив урок із учнями 10-11 класів і почав перешкоджати проводити йому урок. На неодноразові зауваження ОСОБА_1 припинити заважати проводити урок ОСОБА_3 не реагував, підійшовши до нього впритул та безпричинно наніс йому удар головою в обличчя і правою ногою в стегно, висловлюючись при цьому нецензурними словами, унаслідок чого ОСОБА_1 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю, цивільний позов визнав частково та показав, що 17 травня 2010 року, приблизно о 10 год. 50 хв. він проходив через спортивний майданчик на території СШ № 9, де вчитель середньої школи № 9 ОСОБА_1 проводив урок допризовної підготовки . Підійшовши до шеренги учнів, він, ОСОБА_4, теж почав віддавати їм військові команди. Вчитель зробив йому зауваження, взяв за руку та відвів його в сторону, а сам далі продовжував урок. Тоді він знову підійшов до шеренги учнів і почав віддавати їм команди. ОСОБА_1 взяв його за руку, сильно стиснув і тому він, ОСОБА_4, відчувши сильний біль у руці, почав нецензурно висловлюватись в адресу ОСОБА_1, та підійшовши до нього впритул, наніс йому удар головою в обличчя, а після того як ОСОБА_1 відійшов декілька метрів і відвернувся від нього, наніс ще один удар ногою в область правого стегна. Із шеренги вибігли двоє учнів, котрі взяли його, ОСОБА_4, за руки та повалили на землю.

Просив зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, посилаючись на незадовільне матеріальне становище та на те, що він намагався відшкодувати моральну шкоду потерпілому добровільно, але той відмовився від такого способу відшкодування.

Крім повного визнання ОСОБА_3 своєї вини його винуватість у вчиненні хуліганства ґрунтується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_1 про те, що 17 травня 2010 року він проводив спільний урок із учнями 10 та 11 класу на спортивному майданчику СШ № 9 та побачив, що неподалік від нього і учнів знаходилась група невідомих йому хлопців, але це не перешкоджало йому проводити урок. Через деякий час один із них, ОСОБА_3, підійшов до нього і відсторонив його та почав віддавати учням команди. Він, ОСОБА_1, зробив йому зауваження і за руку відвів його в сторону та попросив не заважати проводити урок. Однак ОСОБА_3 відразу повернувся і підійшовши до шеренги учнів і знову почав віддавати учням команди. Взявши ОСОБА_3 за руку, він знову відвів його в сторону, приблизно на 5 метрів, від учнів, але той повернувся, і наближаючись до нього, в присутності учнів почав висловлюватись нецензурними словами, та підійшовши до нього впритул, наніс йому удар головою в обличчя, а саме в перенісся. Із носа у нього почала текти кров, і коли він відвернувся, щоб витягнути із кишені хустинку, відчув, що ОСОБА_3 наніс йому удар ногою в праве стегно. Після цього двоє учнів схопили ОСОБА_3 і повалили його на землю. Хлопці, які були на майданчику з ОСОБА_3, підійшли до нього і забрали його із собою. Після цього вчителі викликали працівників міліції.

Із показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що 17 травня 2010 року о 10 год. 45 хвилин у його класі почався урок «Захист Вітчизни», який проводив вчитель ОСОБА_1М на подвірї СШ № 9. Під час проведення уроку учні виконували військові команди, які давав вчитель та марширували. Приблизно о 10 годині 55 хвилин, коли вони марширували, до строю учнів підійшов незнайомий хлопець віком приблизно 25 років і всупереч вчителя почав віддавати військові команди учням. Тоді ОСОБА_1 зробив йому зауваження і відвів у сторону, але той хлопець знову повернувся і почав віддавати команди учням. Вчитель взяв його за руку і відвів в сторону на 5 метрів від шеренги. Коли ОСОБА_1 повернувся до учнів, ОСОБА_3 підійшов до нього і наніс йому головою удар в обличчя. Від цього удару ОСОБА_1 відвернувся і тоді ОСОБА_4 підбіг до нього та наніс йому удар ногою в стегно. Конфлікт тривав приблизно 1 хвилину. Побачивши це все, він та його однокласник ОСОБА_6 підбігли до ОСОБА_3 і повалили його на землю. У цей час зі сторони спортивного майданчика підбігли двоє незнайомих хлопців, які підняли ОСОБА_3 і повели його в сторону дитячого будинку «Любисток» (а.с. 38).

Такі ж показання дав свідок ОСОБА_6, що видно із протоколу допиту свідка (а.с. 42).

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 були виявлені: синець і садно на спинці носа та синець на задній поверхні нижньої третини правого стегна, які утворились від дії твердих тупих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с. 45-47).

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події вбачається, що ОСОБА_3 розповів та на місці, біля СШ № 9 по вул. Генерала Шухевича в м. Самборі Львівської області, показав при яких обставинах він вчинив хуліганські дії ( а.с. 51).

У звязку з тим, що ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке полягало у безпричинному втручанні та перешкоджанні проведення уроку, хизуванні перед учнями, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявилася у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 296 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставину що помякшує його покарання.

ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості злочин.

До кримінальної відповідальності він притягується вперше, по місцю проживання та проходження військової служби він характеризується позитивно.

Помякшуюча покарання ОСОБА_3 обставини - щире каяття.

Ураховуючи наведене, є підстави призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_3 призначається покарання у виді обмеження волі, та ураховуючи особу підсудного і помякшуючу його покарання обставину, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню і розмір грошового відшкодування слід визначити в сумі 3 000 грн., виходячи із характеру вчиненого щодо нього правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня створених для нього незручностей, ступеня вини особи, яка завдала йому моральної шкоди, його спробу добровільно відшкодувати потерпілому моральну шкоду, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України і призначити покарання обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 3 000 грн. за заподіяння моральної шкоди.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Суддя