АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/680/14-к Номер провадження 11-кп/786/35/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляціями обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Диканського районного суду від 03 вересня 2015 року,яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця с. Жоржівка Шишацького району, не працює, освіта середня, одруженого, мешкає у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.01.1997 р. Гадяцьким районним судом за ст. 206 ч.1 КК України (в редак.1960 року) на 1 р. позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 12.02.1998 р. Шишацьким районним судом за ст.ст. 81 ч.4,43 КК України ( в редак. 1960 р.) на 5 років 6 міс . позбавлення волі;

-06.02.2006р. Диканським районним судом за ст.115 ч.1 КК України на 9 р. позбавлення волі ;

- 23.08.2013р. постановою Суворівського районного суду м. Херсона умовно - достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий строк 1 р. 2 міс. 19 днів позбавлення волі;

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі і підставі ст.71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за останнім вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Диканського районного суду від 06.02.2006 р. у виді 1 року позбавлення волі та остаточно визначено 2 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 96 КК України застосовано примусове лікування від дисимільованого туберкульозу легень.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Диканька,гр. України, не працює, освіта середня, неодруженого, мешкає у АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України несудимий

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено згідно ст.76 КК України такі обов`язки: повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являться на реєстрацію в ці органи.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними у злочинках вчинених за таких обставин.

01.06.2014 року, близько 22 год., ОСОБА_8 із подвір`я господарства потерпілого ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 викрав належне потерпілому ОСОБА_10 майно -3 металеві драбини, та металевий швелер, завдавши шкоди на загальну суму 219 грн. Викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

6 червня 2014 року під час вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 ОСОБА_8 запропонував останньому вчинити крадіжку майна, належного потерпілому ОСОБА_10 . Цього ж дня, близько 22 год., ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , із подвір`я домогосподарства потерпілого ОСОБА_10 ,яке розташовано по АДРЕСА_3 , таємно викрали 7 металевих плит загальною вартістю346 грн. Викраденим майном в подальшому розпорядилися на власний розсуд

В апеляції засудженого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину.

Інші учасники судового процесу апеляцій не надали.

Заслухавши доповідача,доводи апелянтів обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника -адвоката ОСОБА_7 , міркування прокурора, перевіривши матеріали судового провадження,доводи апеляцій, колегія приходить до висновку,що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини злочину і, дослідивши докази та давши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 вчиненні таємного викрадення металевих плит, належних потерпілому ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 .

Цей висновок суду підтверджений детально викладеними у вироку суду доказами.

Обвинувачений ОСОБА_9 під час судового слідства надав показання, які є послідовними, про викрадення семи металевих плит з домогосподарства потерпілого ОСОБА_10 за попередньої змовою із ОСОБА_8 .

За допомогою візка викрадені плити вони відвезли до приймального пункту металобрухту.

Об`єктивність показань підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_10 ( а.с. 24) та іншими матеріалами.

Доводи апеляційних скарг на відсутність умислу на викрадення металевих драбин, металевого швелеру спростовуються дослідженими у судовому засіданні заявою потерпілого ОСОБА_10 про вчинення крадіжки ОСОБА_8 ( а.с. 18), показаннями потерпілого в ході досудового розслідування ( а.с.61). Не вірити цим показанням у суду не було жодних підстав,оскільки у справі відсутні будь-які дані, які б вказували на наявність причини для обмови потерпілим ОСОБА_8 .

Як убачається з матеріалів судового провадження потерпілий ОСОБА_10 не приймав участь під час судового розгляду, але є дані,що він належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання.

Окрім того матеріали судового провадження містять заяву потерпілого ОСОБА_10 з проханням розглянути справу у його відсутність у зв`язку з незадовільним станом здоров`я і наполягав на попередніх свідченнях даних ним під час досудового розслідування з проханням оголошення цих свідчень у судовому засіданні( а.с.182).

Сам засуджений ОСОБА_8 ні під час досудового слідства, ні в судовому засіданні місцевого суду, а також в апеляційній інстанції не заперечував проти розпорядження майном потерпілого ОСОБА_10 , але наполягав на усній домовленості з останнім про вивезення драбин,металевих плит та швелеру до приймального пункту.

Такі пояснення ОСОБА_8 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються вище приведеними доказами.

Твердження ОСОБА_8 про те, що його примусили з`явитися в суд під час лікування тяжкої хвороби і він вимушений був покинути лікувальний заклад не підтверджується матеріалами судового провадження. Під час апеляційного розгляду стороною захисту було надано довідку Опішнянської туберкульозної лікарні від 14.12.2015 року за № 453. Згідно довідки ОСОБА_8 лікувався в цьому медичному закладі з 29.09.2014 року по 16.07.2015 року,заклад залишив самочинно.

Істотних порушень норм КПК України, які могли стати підставою для скасування вироку,у справі не допущено.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України.

Покарання ОСОБА_8 призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, при цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Диканського районного суду від 03.09.2015 року без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя: ОСОБА_2 .