ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, приватного підприємця, неодруженого, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
за ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 07.09.2015 року близько 10 год. перебуваючи неподалік будинку №58 по проспекті Миру в м. Хмельницькому, розбив скло передньої водійської дверки автомобіля марки «Мітсубісі Грандіс» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , звідки умисно, таємно, викрав жіночу джинсову сумку вартістю 252 грн., в якій знаходились: грошові кошти в сумі 1 000 грн., жіночий гаманець вартістю 1 000 грн. та картка «ПриватБанку», чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2 252,00 грн..
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
26 вересня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:
? підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілою, повністю відшкодував завдану шкоду та публічно вибачився перед потерпілою;
потерпілою цивільний позов не заявлявся у зв`язку з відсутністю претензій;
сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1360 грн..
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував завдану шкоду, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1360 грн..
Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.
Судові витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 26 вересня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1 360,00 грн..
джинсову сумку, записник білого кольору «Notebok», на 120 аркушів, з рукописним текстом виконанні барвником синього, чорного та червоних кольору, картку «Приват Банк» для виплат з № НОМЕР_2 , абонентську картку «СВ», на прізвище ОСОБА_6 , візитницю чорного кольору з дискотними картками в загальній кількості 20 штук, передані потерпілій ОСОБА_4 , - залишити у її розпорядженні.
Стягнути з ОСОБА_5 в силу ст. 124 КПК України в рахунок держави процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи № 1309 від 24.09.2015 року в розмірі 147,31 грн. та товарознавчої експертизи №796т від 25.09.2015 року в розмірі 294,62 грн..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: