Справа № 161/1308/16-к
Провадження № 1-кп/161/190/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 19 лютого 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002175, від 23.07.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пульмо, Шацького району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

1) 12.06.2002 року, вироком Шацького районного суду Волинської області, за ч.3 ст.152; ч.2 ст.263, ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років;

2) 12.05.2011 року, вироком Рівненського міського суду Рівненської області, за ч.1 ст.190 КК України із застосуванням ст.ст.71; 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

3) 14.10.2011 року, вироком Рівненського міського суду Рівненської області, за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

4) 22.02.2012 року, вироком Шацького районного суду Волинської області, за ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ч.ч.4, 1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

23.12.2014 року, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області, на підставі ст.81 КК України, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 8 днів позбавлення волі.

- за ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, він в період часу з 04.04 по 04.07.2015 року, знаходячись у приміщенні кв. АДРЕСА_2 , яку винаймав на підставі письмового договору найму житла, від 02.04.2015 року, діючи умисно та з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав речі та предмети, належні потерпілій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

Сумку для ноутбука, марки «НР», вартістю 425 грн., парасолю чорного кольору, вартістю 120 грн., запальничку, вартістю 60 грн., фотоальбом ТМ «UFO» для фотокарток, вартістю 75 грн., блендер, марки «Delfa», вартістю 360 грн., праску, марки «Delfa», вартістю 360 грн., тремпелі чорного кольору, у кількості 3 шт., вартістю по 15 грн. кожен, тонометр, марки «Omron», вартістю 420 грн., телевізор, марки «Самсунг», вартістю 2 500 грн., цифровий фотоапарат, марки «Кенон», вартістю 1 500 грн., кухонні ваги, марки «Delfa», вартістю 600 грн., та радіотелефон, марки «Філіпс», вартістю 900 грн., а всього майна на загальну суму 7 365 грн..

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованого йому даним вироком злочину, обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість визнав частково.

Дав показання про те, що винайнявши на початку квітня 2015 року квартиру у потерпілої ОСОБА_5 , яка тимчасово поїхала за кордон, таємно викрав належне їй майно, яке знаходилось у квартирі: телевізор, ваги, радіотелефон та фотоапарат, які реалізував у ломбард. Те, що викрав інше, зазначене в обвинуваченні майно, не визнає, оскільки в цю квартиру він поселив інших людей, а зазначене майно взяв у своє помешкання на зберігання, яке згодом і було повернуто потерпілій.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, його винуватість, в інкримінованому йому даним вироком злочині, стверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді доказами, зокрема:

Показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 про те, що на початку квітня 2015 року, вона здала в найм свою квартиру АДРЕСА_2 , обвинуваченому ОСОБА_4 на час її поїздки за кордон, коли повернулася через декілька місяців, виявила, що із квартири зникли ряд її речей, в тому числі і ті, які зазначені в обвинуваченні. ОСОБА_4 спочатку заперечував, що брав будь-які речі, в тому числі вже і після того, коли вона звернулась із заявою про крадіжку в правоохоронні органи, згодом став стверджувати, що частину із зазначеного майна він взяв на зберігання, у зв`язку з тим, що у квартиру поселив інших людей, при цьому заперечував, що здавав її речі у ломбард. ОСОБА_5 наголосила, що виносити будь-які речі із її квартири і тим більше продавати не дозволяла, і він їй про це не повідомляв, частину речей повернув уже після її звернення у правоохоронні органи, а тому підтримує свій позов в частині вартості неповернутих речей, а саме: телевізора, ваг, радіотелефона та фотоапарату. Крім того, потерпіла ОСОБА_5 просила стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., яка полягала в моральних та фізичних стражданнях внаслідок вчиненого відносно неї злочину, після якого у неї погіршилось здоров`я.

Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого йому даним вироком злочину, суд приймає до уваги саме показання потерпілої ОСОБА_5 , оскільки вони є послідовними та відповідають іншим матеріалам справи.

Так, обставини здачі у найм житла потерпілою обвинуваченому та вартість викраденого майна підтверджуються:

Договором найму житла, від 02.04.2015 року, довідками про вартість викрадених речей, товарними чеками та гарантійними талонами на придбання радіотелефону, фотоапарата, телевізора, протоколами огляду іншого майна потерпілої, від 25.12.2015 року, яке було їй повернуто обвинуваченим уже після відкриття кримінального провадження і яке було визнано речовими доказами по справі та повернуто ОСОБА_5 , висновком товарознавчої експертизи за №19, від 25.01.2016 року.

З наданих досудовому розслідуванню документів ломбардом «Скарбниця» убачається, що обвинуваченим ОСОБА_4 у цей ломбард 05.04.2015 року були здані фотоапарат та телевізор, а 23.05.2015 року ваги та радіотелефон, як встановлено, належні потерпілій ОСОБА_5 ..

Показання ж обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що викрав лише телевізор, кухонні ваги, фотоапарт та радіотелефон, а решту майна взяв на зберігання, яке згодом повернув, суд до уваги не приймає, оскільки вони є непослідовними та протиричивими. Так, із досліджених речових доказів відео-аудіо-записів показань ОСОБА_4 , які він давав в ході досудового розслідування та із показань, які він давав у суді, убачається, що кожного разу, будучи допитаним з приводу одних і тих же обставин, він давав діаметрально протилежні показання.

Так, на початку досудового розслідування він заперечував, що брав будь-які речі із квартири потерпілої ОСОБА_5 , згодом став стверджувати, що брав лише частину зазначеного майна на зберігання, оскільки у її квартиру поселяв інших людей, через деякий час, коли йому пред`явили докази про те, що телевізор, ваги, радіотелефон та фотоапарат він здав у ломбард, він стверджував, що це він здав належні йому речі, в суді ж, обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що у ломбард здав речі належні потерпілій ОСОБА_5 без її на те згоди та відому, однак продовжував настоювати, що решту речей, які зазначені в обвинувальному акті, брав на зберігання. Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про те, що вони є неправдивими, і дані з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

При цьому, суд приймає до уваги і те, що частину майна належного потерпілій ОСОБА_5 , зокрема фотоапарат та телевізор він здав у ломбард на другий день після того, як потерпіла поїхала за кордон, інше майно повернув лише після звернення її у правоохоронні органи, і навіть будучи допитаним уже під час досудового розслідування на початку стверджував, що жодних речей потерпілої він не брав.

Зазначене свідчить, що умисел у обвинуваченого ОСОБА_4 був направлений на таємне викрадення усього майна потерпілої, яке йому інкримінується.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить часткове відшкодування завданого збитку, що він має на утриманні малолітню дитину, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До обставин, які обтяжують його покарання, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку, інші такі обставини досудовим розслідуванням йому не інкримінуються.

При таких обставинах, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, не працює, що свідчить про те, що він не займається суспільно-корисною працею, як особа характеризується негативно, характер і обставини вчиненого злочину, який вчинив під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, його суб`єктивне ставлення до вчиненого злочину, яке свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства як особи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції Закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, за правилами ч.1 ст.71 КК України.

Разом з тим, визначаючи термін покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, суд враховує, що він частково відшкодував завдані збитки, має на утриманні малолітню дитину.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , до обвинуваченого ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд враховує характер і обставини вчиненого злочину, яким було спричинено потерпілій моральної та матеріальної шкоди, а також те, що завдані злочином матеріальні збитки їй було відшкодовано частково, у зв`язку із чим вона просила стягнути з обвинуваченого вартість неповернутого їй майна.
З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_5 , на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України, слід стягнути 5 500 грн. матеріальної шкоди - вартість телевізора, кухонних ваг, фотоапарата та радіотелефона, та на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, слід стягнути 5 000 грн. моральної шкоди, задовольнивши, таким чином, в цій частині, позов частково, враховуючи характер та обставини вчиненого злочину, яким потерпілій було спричинено душевні страждання та яким було позбавлено її права на власність та його вартість.
Керуючись ст.ст.368; 370; 371; 373; 374 КПК України (в ред. 2012 року), ч.1 ст.1166; ч.1 ст.1167 ЦК України, суд -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, обвинуваченому ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду, від 22.02.2012 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування, до обвинуваченого ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу залишити попередній у виді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків:

Прибувати до суду за першою вимогою;

В період часу з 19.00 години до 07.00 години не залишати постійного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

Носити електронний засіб контролю;

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , рахувати з часу взяття його під варту.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю, моральної шкоди - частково.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_5 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень матеріальної шкоди, та 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а всього 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення під час досудового розслідування товарознавчої експертизи у сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 4 (чотири) копійки.

Речові докази по справі, - майно належне потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1