Провадження № 1-кс/702/125/14
Справа № 702/1292/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про задоволення скарги

03 листопада 2014 року м. Монастирище

Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження,

за участю сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника - ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

старшого слідчого СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області капітана міліції ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
24 жовтня 2014 року скаржник звернувся в суд із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Підставою для скарги скаржник вважає те, що 23 квітня 2014 року старшим слідчим СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_5 на підставі п.1 ч.І ст.284 КПК України було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000047 від 15 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

29 квітня 2014 року скаржником до Монастирищенського районного суду подано скаргу на постанову про закриття кримінального провадження.

08 травня 2014 року Монастирищенським районним судом провадження за його скаргою було закрито, оскільки 07 травня 2014 року прокурором прокуратури Монастирищенського району ОСОБА_3 винесено постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Підставою скасування прокурором постанови було невжиття слідчим всіх передбачених заходів, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак, що саме потрібно слідчому виконати для забезпечення таких принципів, прокурором не зазначено.

Слідчому жодної вказівки по справі прокурором надано не було, відповідно слідчий ніякі процесуальні дії фактично не виконував, окрім того, що періодично надавав відповіді на його клопотання. Такі обставини призвели до того, що слідчий самоусунувся від виконання своїх функціональних обов`язків і як наслідок 21 липня 2014 року ухвалою Монастирищенського районного суду було визнано бездіяльність слідчого такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства. Разом з тим, слідчого було зобов`язано виконати клопотання, яке він задоволив постановою від 16.05.2014 року. До даного часу зазначене клопотання всупереч вимогам суду залишається невиконаним, проте слідчий, навмисно ігноруючи такі вказівки, вдруге виносить постанову про закриття кримінального провадження, яка за своїм змістом є аналогічною попередній постанові від 23.04.2014 року.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 15.10.2014 року є необгрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню з наступних причин.

Невиконання в повному об`ємі вказівок суду, зазначені в ухвалі від 21.07.2014 року є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Крім того, слідчим протягом всього досудового розслідування, абсолютно не надавалась юридична оцінка наявним доказам у справі, не проводився аналіз результатам процесуальних дій, в зв`язку з цим не встановлювалась правова природа злочину.

В обгрунтування прийнятого рішення, слідчим було зроблено посилання виключно на показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших свідків - працівників ТОВ «Енергетик», які між собою різняться і такі розбіжності в справі не усунуті, а покази ОСОБА_9 та ОСОБА_11 взагалі у справі є непослідовними.

У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, слідчим в порушення зазначених засад кримінального провадження було прийнято рішення про закриття справи, не дослідивши при цьому всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, викладені в постанові покази всіх свідків є неконкретизованими в частині обставин, очевидцями яких вони були, а його покази як потерпілого взагалі до уваги не прийняті.

Зокрема, в своїх допитах він вказував, що всі питання щодо придбання двох парових котлів в ПП ОСОБА_12 безпосередньо вирішував він з представником останнього - ОСОБА_10 . Кошти - їх вартість в сумі 36000 грн., платив особисті, про що свідчать відповідне платіжне доручення та квитанція про оплату. З ОСОБА_9 тільки була домовленість щодо доставки даних котлів, оскільки для цього потрібний спеціальний транспорт, який є у власності ТОВ МВВФ «Енергетик». Тому, саме з ОСОБА_9 він укладав письмовий договір про поставку товару і два примірника такого договору залишились у ОСОБА_9 , який обіцяв повернути його примірник після того, як поставить на ньому відповідну печатку, однак цього не зробив. Інших домовленостей між ним та ОСОБА_9 з приводу даних котлів не було. Відносини між ним та ОСОБА_11 полягали лише в тому, що останній надав йому інформацію з приводу можливості придбання даних котлів.

Покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не відповідають дійсності і спростовуються наступним.

Як ОСОБА_9 так і ОСОБА_11 вказують, що гроші в сумі 40000 грн., за які начебто мали купуватись парові котли належали саме ОСОБА_9 і саме останній, будучи в салоні свого автомобіля передавав їх ОСОБА_11 для того, щоб останній передав їх йому. Дані події відбувались біля його кафе-бару. Потім ОСОБА_11 начебто дані гроші, які були в поліетиленовому пакеті, залишив на підвіконнику приміщення кафе в його присутності та в присутності ОСОБА_9 і при цьому, ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_11 не наполягають на перерахунку коштів ним і навіть не озвучують йому, що в пакеті знаходяться саме гроші. Попередньо є незрозумілим позиція самого ОСОБА_9 з приводу передачі коштів у такий спосіб, а саме через ОСОБА_11 , так як з його слів він також заходив до нього в кафе і мав реальну можливість передати кошти безпосередньо йому, оскільки сума є великою. ОСОБА_9 вказує, що він був в м.Красний Луч і оглядав дані котли, які вирішив купити, проте є невстановлений той факт чи були з даного приводу домовленості між ним та власником котлів, якщо так, то з ким саме і за яких обставин мав би відбуватись процес відчуження, оскільки свідок ОСОБА_10 зазначає, що він займався реалізацією котлів і продавав їх саме йому, а не будь-кому іншому.

З приводу перерахунку коштів ОСОБА_9 і ОСОБА_11 вказують, що кошти повинен був перерахувати тільки приватний підприємець, а оскільки ніхто з них таким не являвся, то останні вирішили, що саме він буде перераховувати кошти. Покази останніх слідчим, в даній частині, абсолютно ніяким чином не перевірені; більше того, вони не відповідають дійсності та спростовуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 558987, згідно якого станом на 02.03.2012 року ОСОБА_11 був фізичною особою підприємцем. Даний факт вказує на можливість ОСОБА_9 і ОСОБА_11 перерахувати кошти на придбання котлів без його сторонньої допомоги.

Згідно показань свідків-продавців ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які підтверджують факт, що ОСОБА_11 06.02.2012 року в обідній час заходив в кафе-бар ПП ОСОБА_2 і на підвіконнику залишив поліетиленовий файл, через який проглядалися документи. Чи залишав при цьому ОСОБА_11 інші пакети, зокрема з грішми, слідством в ході допиту даних свідків не встановлено. А тому, за таких обставин покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є неповними та поверховими, які суперечать показам ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ..

Разом з цим залишається незрозумілою оцінка, яку надав слідчий предметам, вилученим ПП ОСОБА_12 , зокрема: рахунок-фактура про здійснення оплати в сумі 36000 грн. від 06.02.2012 року, товарно-транспортна накладна від 08.02.2012 року та доручення щодо видачі котлів та автоматики. Жодного посилання в підтвердження чи спростування того чи іншого факту слідчим не зроблено, адже вказані предмети були визнані речовим доказом. Фактично правова оцінка вкрай важливим документам надана не була, а тому до уваги не прийнята. Вказані документи прямо спростовують висновок слідчого щодо неможливості ним встановити власника котлів. Крім того, слідчим зазначено, що між ним та ПП ОСОБА_12 ніякий договір купівлі-продажу не укладався. Відсутність письмової форми договору купівлі-продажу не може розцінюватись як відсутність домовленості, оскільки предметом договору не виступають об`єкти, які потребують державної реєстрації чи обов`язкового нотаріального посвідчення і враховуючи, що факт купівлі-продажу ні ним, ні ПП ОСОБА_12 , в особі ОСОБА_10 не оспорюється, то має місце невірного тлумачення слідчим поняття договірних відносин, що потягнуло прийняття передчасного рішення про закриття кримінального провадження.

Не може бути залишене поза увагою твердження слідчого, що ним не отримано даних, які б підтверджували незаконні дії ОСОБА_9 відносно нього. Скаржник вважає, що в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч.З ст.185 КК України, виходячи з наступного. Жодних підтверджуючих документів, які б вказували на право законного володіння котлами та автоматикою до них в ОСОБА_9 немає. Посилання слідчого на показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , що кошти, за які начебто ОСОБА_9 мав купувати котли і передав скаржнику, належать виключно йому не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки ОСОБА_7 не був присутній при «передачі» коштів, а тому не може свідчити з даного приводу, а свідок ОСОБА_11 є зацікавленою особою і тому дає неправдиві показання, які мають неточності з показами самого ОСОБА_9 . Наявність такої суми коштів, а саме 40000 грн. в ОСОБА_9 , станом на 06.02.2012 року, слідчим не перевірено. Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не підтверджують факт передачі даних коштів скаржнику, що прямо вказує на неправдивість показів ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_10 підтверджує наявність договірних відносин саме зі скаржником, а не з ОСОБА_9 , тому показання ОСОБА_9 з даного приводу потребують додаткової ретельної перевірки. Наявність документів: (товарно-транспортна накладна, платіжне доручення, квитанції, рахунок-фактура) підтверджують, що саме скаржник здійснював оплату за товар і саме він є законним власником придбаного майна (парові котли та автоматика до них). Скаржник вважає, що в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.З ст.185 КК України, так як заволодіння його майном фактично відбувалось таємно.

Рішення за показаннями свідка ОСОБА_8 слідчим взагалі не прийнято, адже він як водій-експедитор, відповідав за збереження ввіреного йому майна на всьому шляху слідування і свідомо допустив його заволодіння невідомими особами, посилаючись на вказівку від ОСОБА_9 як безпосереднього керівника, який діяв не як особа наділена розпорядними повноваженнями, а як фізична особа і виключно у особистих цілях, так як кошти за реалізацію котлів витратив на власні потреби. Виходячи з того, що ОСОБА_15 як водій-експедитор є матеріально-відповідальною особою і вчинив розтрату чужого майна, яке було йому ввірене, то його дії підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Скаржник вважає, що слідство по справі проведено поверхово, не повно, упереджено, не проведено ряд перевірочних слідчих дій та не встановлено обставин, які фактично впливають на хід слідства, а тому зазначена постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а слідство відповідно повинне бути поновлено з метою проведення окремих слідчих дій. Зокрема, необхідно додатково допитати ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і при цьому з`ясувати в зв`язку з чим ОСОБА_9 передавав кошти, як він вказує, скаржнику через ОСОБА_11 , а не передав безпосередньо; враховуючи що ОСОБА_11 на той час був приватним підприємцем і мав можливість перерахувати кошти. Шляхом проведення одночасних допитів, усунути розбіжності між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 з однієї сторони та ОСОБА_13 і ОСОБА_14 з іншої. Вилучити в ОСОБА_9 договір перевезення вантажу, укладений між скаржником та ОСОБА_9 від 03.02.2012 року та дати йому належну правову оцінку. Встановити особу покупця котлів у ОСОБА_9 та провести з ним необхідні слідчі дії. Розсекретити матеріальні носії інформації щодо проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, відповідно до Інструкції №114/1042/516/1199/936/1687/5/ від 16.11.2012 року «Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», після чого дати належну правову оцінку змісту розмов між вище вказаними особами.

За результатами вказаних слідчих дій, провести інші слідчі дії, в яких виникне необхідність.

Скаржник просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Прокурор вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Скаржник ОСОБА_2 скаргу підтримав повністю, просить її задоволити.

Представник скаржника ОСОБА_4 підтримав скаргу, просить її задоволити.
Старший слідчий СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області капітан міліції ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників розгляду справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, оскільки органом досудового слідства після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 23.04.2014 року постановою прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 07.05.2014 року не проведено належних процесуальних дій на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та на виконання «Плану слідчих та процесуальних дій по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України» від 16.06.2014 року; доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України; ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.07.2014 року.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Задоволити скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження скасувати постанову від 15.10.2014 року старшого слідчого СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000047.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Слідчий суддя ОСОБА_1