У Х В А Л А
Справа №377/1445/15-к
Провадження №1-в/377/2/16
01 лютого 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю:
засудженого ОСОБА_5 в режимі відео конференції,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі питання в порядку виконання вироку щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст. 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України до 10 років позбавлення волі вироком Славутицького міського суду Київської області від 31 травня 2010 року, який відбуває покарання у Конотопському виправному центрі № 130 Сумської області, -
Вироком Славутицького міського суду Київської області від 31 травня 2010 року (справа № 1-2/2010) ОСОБА_5 засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України та сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років. Строк відбування призначеного покарання згідно вироку обчислюється з 31 травня 2010 року. Зараховано до строку відбування засудженим покарання один рік, шість місяців і 13 днів перебування його під вартою протягом досудового та судового слідства з розрахунку день за день.
Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24 грудня 2015 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції.
Відповідно до абз. 1 цієї частини в новій редакції зарахування судом попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ч. 2 розділу II Закону № 838-VIII Прикінцеві положення цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до частини першої статті п`ятої Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
30 грудня 2015 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього вказаного Закону.
Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 6 січня 2016 року клопотання засудженого задоволено.
Зараховано до строку відбування покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_5 один рік, шість місяців і 13 днів тримання його під вартою протягом досудового слідства та судового розгляду з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вироку Славутицького міського суду Київської області від 31 травня 2010 року.
Таким чином, судом було вирішено питання про приведення ухваленого ним вироку у відповідність до Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який має зворотну дію в часі.
Разом з тим, питання про зарахування відповідно до вказаного Закону строку попереднього ув`язнення після ухвалення вироку і до набрання ним законної сили цим судом не вирішено і має вирішуватись в порядку виконання вироку.
У судовому засіданні з цього питання засуджений пояснив, що суд за місцем виконання вироку це питання не вирішував.
Прокурор та захисник вважають правильним вирішити у цьому суді питання зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання засудженим.
Суд вважає необхідним вирішити зазначене питання, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1)про відстрочку виконання вироку;
2)про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3)про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4)про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5)про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6)про звільнення від покарання за хворобою;
7)про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8)про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9)про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку;
10)про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;
11)про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12)про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13)про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках,передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
14)інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до частини другої статті 539 цього Кодексу клопотання (подання) про
вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
1)до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу;
2)до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу;
3)до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу;
4)до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне у зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
За змістом пунктів 1-14 частини першої статті 537 КПК України жодне з перелічених у
них питань не відноситься до питань зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання.
Виходячи з цього, частиною другою статті 539 КПК України не визначено суд, до якого мають право звертатися заінтересовані особи з клопотанням про вирішення питання зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання після набрання вироком законної сили.
Розділом II Прикінцеві положення Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» також не визначено суд, який має вирішувати зазначені у ньому питання.
При вирішенні питання про те, чи вправі суд, який ухвалив вирок, вирішувати питання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання з моменту ухвалення вироку до моменту набрання ним законної сили відповідно до Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, суд виходить з того, що відсутність як у Кримінальному процесуальному кодексі України так і в Законі України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року визначення суду, який повинен вирішувати питання застосування цього Закону, є протиріччям, яке виникло при виконанні вироку, питання про яке повинен вирішувати суд, який ухвалив вирок, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 та п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України.
При вирішенні зазначеного питання по суті суд виходить з того, що за змістом частини першої статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, відповідно до Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року засудженому ОСОБА_5 необхідно додатково зарахувати до строку відбування покарання, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 31 травня 2010 року, строк перебування його під вартою з дня постановлення вироку до дня набрання ним законної сили, якою є дата проголошення ухвали апеляційного суду Київської області від 4 серпня 2010 року про залишення без задоволення апеляції засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , а вироку Славутицького міського суду Київської області від 31 травня 2010 року без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, -
Вирішити питання виконання вироку Славутицького міського суду Київської області від 31 травня 2010 року відносно ОСОБА_5 .
На підставі Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» додатково зарахувати до строку відбування покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_5 66 днів тримання його під вартою з 31 травня по 4 серпня 2010 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 31 травня 2010 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення і набирає законної сили після закінчення цього строку, якщо не була оскаржена.
У разі оскарження ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя ОСОБА_7