печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1918/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Житомирської установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№8) скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В :

20.01.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Обґрунтовуючи скаргу зазначає, що 18.12.2013 року ним на ім`я Генерального прокурора України було подано заяву про вчинення прокурором м. Житомира та його підлеглими кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України та бездіяльність прокурора Житомирської області.

Всупереч вимогам ст. 214 КПК України відомості з заяви не були внесені до ЄРДР, натомість 15.01.2014 р. в установі йому було вручено конверт з повідомленням прокурора ОСОБА_5 про направлення його заяви про кримінальне правопорушення до прокуратури Житомирської області.

Просить поновити в разі необхідності строк оскарження; визнати неправомірним направлення його заяви про кримінальне правопорушення від 18.12.2013 року без внесення відомостей до ЄРДР та без визначення підслідності кримінального провадження; зобов`язати прокурора внести відомості до ЄРДР за його заявою про кримінальне правопорушення від 18.12.2013 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених в ній підстав, просив скаргу задовольнити. Під час дослідження письмових доказів покинув зал судових засідань кімнату, обладнану для проведення відеоконференції.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_3 надав пояснення, залишив зал судових засідань на стадії дослідження письмових доказів, що не порушує принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що 18.12.2013 року ОСОБА_3 , на ім`я Генерального прокурора України було подано заяву про вчинення прокурором м. Житомира та його підлеглими кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України та бездіяльність прокурора Житомирської області.

15.01.2014 р. в установі ОСОБА_3 було вручено конверт з повідомленням прокурора ОСОБА_5 про направлення його заяви про кримінальне правопорушення до прокуратури Житомирської області.

Поновлювати строк оскарження подачі скарги слідчий суддя не вбачає необхідним, оскільки скарга подана в строки, передбачені ч.1 ст.304 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, процесуальне рішення по заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, всупереч положенням ст. 214 КПК України не прийнято.

Крім того, у заяві ОСОБА_3 від 18.12.2013 року зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень певною особою, попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, тобто вказано відомості, які є достатніми для внесення відомостей до ЄРДР ( ч.5 ст. 214 КПК України).

Листом Генеральної прокуратури України від 26.12.2013 р. № 06/1-14041-12 ОСОБА_3 повідомлено про розгляд заяви від 18.12.2013 щодо дій працівників прокуратури м. Житомира та з інших питань та направлення її до прокуратури Житомирської області з пропозицією повідомити останнього про результати її вирішення в установленому законом порядку, з чого вбачається, що його заява про злочин розглянута в порядку ЗУ "Про звернення громадян", що не може бути прийнято як належне обґрунтування, оскільки дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя не бере до уваги письмові заперечення Генеральної прокуратури України та вважає, що компетентній посадовій особі Генеральної прокуратури України належить внести відомості за заявою про кримінальне правопорушення від 18.12.2013 ОСОБА_3 до ЄРДР.

Разом з тим, відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Вимога про визнання неправомірним направлення заяви про кримінальне правопорушення від 18.12.2013 року без внесення відомостей до ЄРДР та без визначення підслідності кримінального провадження задоволенню не підлягає, оскільки зазначеною статтею не передбачено визнання дій органу досудового розслідування неправомірним.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 18.12.2014 року.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1