Єдиний унікальний номер: 378/714/15-к
Провадження № 1-кп/378/70/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2015 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шуляки Жашківського району Черкаської області, громадянина України, освіта базова середня, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимий Ставищенським районним судом Київської області 15.06.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді ста годин громадських робіт, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 після скоєння 07.04.2015 року крадіжки металевих виробів, з домогосподарства ОСОБА_5 , за що 15.06.2015 року був засуджений Ставищенським районним судом Київської області за ч. 1. ст. 185 КК України до покарання у вигляді ста годин громадських робіт, продовжив свою злочинну діяльність та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що по АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок в якому ніхто не проживає, а господарі навідуються час від часу та те, що в даному будинку наявне пічне опалення вирішив його викрасти. З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , в першій половині квітня 2015 року, точної дати слідством не встановлено, шляхом пошкодження віконної шибки проник до вищевказаного будинку, звідки таємно повторно викрав металеві вироби шляхом їх демонтажу із пічного опалення, а саме чавунний колісник з груби опалення вартістю 75 (сімдесят п`ять) гривень, дверцята топочні з груби вартістю 140 (сто сорок) гривень, дверцята піддувальні вартістю 110 (сто десять) гривень та двоє дверцят топочних з лежанки вартістю 140 (сто сорок) гривень кожне, на суму 280 (двісті вісімдесят) гривень, які належать ОСОБА_6 .

У подальшому із викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, привласнивши викрадене на свою користь та спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 605( шістсот п`ять) гривень.

Ознака повторності в діях ОСОБА_4 полягає в тому, що він раніше скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України та вчинив новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість в скоєнні злочину визнав повністю, суду показав, достовірно знаючи, що по АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок в якому ніхто не проживає, а господарі навідуються час від часу та те, що в даному будинку наявне пічне опалення вирішив його викрасти. В першій половині квітня 2015 року, а саме через 3-4 дні після вчинення попередньої крадіжки за яку був засуджений 15.06.2015 року, шляхом пошкодження віконної шибки проник до вищевказаного будинку, звідки таємно повторно викрав металеві вироби шляхом їх демонтажу із пічного опалення, а саме чавунний колісник з груби опалення вартістю 75 (сімдесят п`ять) гривень, дверцята топочні з груби вартістю 140 (сто сорок) гривень, дверцята піддувальні вартістю 110 (сто десять) гривень та двоє дверцят топочних з лежанки вартістю 140 (сто сорок) гривень кожне, на суму 280 (двісті вісімдесят) гривень, які належать ОСОБА_6 , у подальшому із викраденим майном. з місця скоєння кримінального правопорушення зник, привласнивши викрадене на свою користь.

У вчиненому обвинувачуваний щиро кається.

Покази обвинувачуваного відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що винуватість обвинувачуваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно поєднаній з проникненням в інше приміщення.

Ознака повторності в діях ОСОБА_4 полягає в тому, що він раніше скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України та вчинив новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинувачуваному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його позитивну характеристику.

Судом враховується те, що обвинувачуваний вчинив тяжкий злочин, повністю визнає винуватість в його скоєнні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, даних про особу обвинувачуваного та обставини, що пом`якшує йому покарання, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі та призначити покарання із врахуванням покарання призначеного обвинуваченому вироком Ставишенського районного суду Київської області від 15.06.2015 року у вигляді 100 годин громадських робіт і остаточне покарання призначити керуючись ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із застосуванням умов ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку та зобов`язанням відповідно до ст. 76 КПК України не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до обвинувачуваного ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років, 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 , призначити із врахуванням покарання призначеного обвинуваченому вироком Ставишенського районного суду Київської області від 15.06.2015 року у вигляді 100 годин громадських робіт, керуючись ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 3 (трьох) років, 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1