Провадження №
Єдиний унікальний № 1-234/11
ВИРОК

Іменем України

07 червня 2011 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Голушко Н.А., з участю прокурора Антоненка Ю.В., адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, з середньою освітою (школа-інтернат), не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

за ч.І ст.297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2011 року, точна дата слідством не встановлена, близько 16-ї год. підсудний ОСОБА_2, з метою крадіжки металевої огорожі з могили цвинтаря Заудаївського мікрорайону, взявши із собою саморобний візок та два господарські мішки, прийшов на територію цвинтаря до могили померлого ОСОБА_3, де демонтував та привласнив 22-і металеві частини і 10-ть металевих стовпчиків, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № С-103 від 12.05.2011р. з врахування відсотку зносу на загальну суму 1397,50 грн., чим вчинив наругу над могилою та місцем поховання. Після чого, ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник, викрадене продав, а гроші використав на власні потреби.

Після роз»яснення судом вимог ч.З ст.299 КПК України підсудний із адвокатом заявили клопотання не досліджувати матеріали справи, з чим погодився і прокурор, а тому суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, так як такі ніким не оспорюються, обмежившись проведеним судом допитом підсудного та дослідженням даних у справі, що характеризують особу підсудного.

Як під час досудового слідства так і в судовому засіданні підсудний свою вину за предявленим обвинуваченням визнав повністю та пояснив, шо на початку лютого 2011 року він дійсно на одній із могил Заудаївського цвинтаря викрав огородження, яке складалося із металевих секцій та стовпчиків і легко розбиралося. Все склав у мішки та погрузивши на візок, продав невідомому чоловікові за 20 грн. Гроші використав на продукти харчування, у скоєному щиро розкаюється, з потерпілою дійшли згоди та вона не має до нього претензій.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_2. які виразилися в незаконному заволодінні предметами, що знаходилися на могилі померлого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.І ст.297 КК України, як наруга над могилою, іншим місцем поховання.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (явка з повинною), добровільне відшкодування завданої шкоди (а.с. 13. 25) суд визнає обставинами, що пом»якшують покарання підсудного.

Обтяжуюочі покарання обставини для ОСОБА_2 відсутні.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_2 суд також враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості; особу винного, як таку, що посередньо характеризується за місцем проживання, колишнього навчання (а.с. 90-93), має хворобливий

стан здоровя (а.с. 50-52), вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 73); потерпіла не має претензій до підсудного (а.с. 25).

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання підсудному повинна бути обрана у межах санкції інкримінованої статті у вигляді позбавлення волі із іспитовим строком, яка буде необхідною та достатньою у даному випадку. .

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази необхідно вирішити згідно ст. 81 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.І ст.297 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України засудженого зобов»язати періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі: саморобний візок - залишити в законному володінні та розпорядженні ОСОБА_4 (а.с. 42).

Міру запобіжного заходу засудженому - підписка про невиїзд, залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення даного вироку.