Справа № 1-573/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2010 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді В.М.Одинця

при секретарі Ю.М.Чубко

за участю прокурора Д.С.Кіщака

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, 6.18-Г, кв.103, раніше судимий :

року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 140 ч. 3 ст.ст. 17-140 ч. 3, ст.ст. 42. 44. 46 КК України (в редакції 1960р.) до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки;

року Шевченківським районним суду м. Києва за ст. 296 ч. 1. ст.43 КК України до 3-х років 3-х міс. позбавлення волі;

20.09.2005 р. Подільським районним судом м. Києва за ст.309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 20.09.2006 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2009 p., приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1, разом з невстановленою слідством особою перебував у салоні автомобіля - таксі "Део Ланос" д.н.з. АА 2049АІ під керуванням ОСОБА_2 в якому рухались в напрямку вул. М. Гречко в м. Києві.

ОСОБА_1, знаходячись на задньому сидінні пасажира, за водієм, помітив в ніші передніх дверей автомобіля з боку водія, мобільний телефон. Скориставшись тим, що водій автомобіля ОСОБА_2 зосередила свою увагу на дорогу, роблячи поворот на вул. Північно - Сирецьку, підсудний протягнув ліву руку повз сидіння водія та викрав з ніші дверей мобільний телефон марки "Нокіа 6300", вартістю 1300 гривень в якому знаходилась картка мобільного оператора зв'язку "Лайф" вартістю 25гривень, на рахунку якої було 15 гривень.

В цей час, ОСОБА_2 помітила, що ОСОБА_1 викрадає її майно, стала робити йому зауваження та зупинила автомобіль. Підсудний, усвідомлюючи що його дії викрито потерпілою, відкрив двері автомобіля та утримуючи при собі викрадене, з місця вчинення злочину зник, тобто відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_2. чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 1 340 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в пред»явленному звинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно 11.09.2009 p., приблизно о 16 год. 30 хв. він, з наглядно знайомою особою перебував у салоні автомобіля - таксі "Део Ланос". Знаходячись на задньому сидінні пасажира за водієм, він помітив в ніші передніх дверей автомобіля з боку водія, мобільний телефон. Після того, як водій автомобіля зосередила свою увагу на дорогу, він протягнувши ліву руку повз сидіння водія викрав з ніші дверей мобільний телефон марки "Нокіа 6300".

Коли побачив, що потерпіла його викрила, відкрив двері автомобіля та утримуючи при собі викрадене, з місця вчинення злочину зник.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Враховуючи, що підсудний повністю визнав свою вину в пред»явленному звинуваченні, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, згідно з ч. 3 ст. 299 КПК України.

Порядок та наслідки застосування ч.З ст.299 КПК України підсудному роз»яснено. Він вірно його розуміє.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що вина підсудного в пред"явленному звинуваченні доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно, за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_1 суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, його характеристику (а.с.150 ), у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с.151-153), має постійне місце проживання, те, що він вчинив тяжкий злочин, обставиною, що пом"якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в ізоляції його від суспільства та доцільним призначити йому міру покарання пов»язану із позбавленням волі.

Керуючись ст. ст.323-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишити без змін - утримання під вартою в Київському СІЗО Державного Департаменту України з виконання покарань.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 23.06.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь експертної установи судові витрати в сумі 486 гривень 77 копійок.

Речові докази - мобільний телефон „Нокіа 6300" - залишити в користуванні власниці ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, підсудним що утримується під вартою, 15 діб з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_3