Справа № 333/7427/15-к
Cправа № 333/7427/15-к
Провадження 1-кс/333/1179/15

УХВАЛА
02 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх та неповнолітній дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 3-ї групи, раніше судимий:
1)13.06.1990 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за 140 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2)09.08.1991 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ст.140 ч.3, ст.43 КК України до 5 років позбавлення волі;
3)22.12.1998 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ст.140 ч.3, ст.141 ч.2, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі;
4)14.12.2004 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ст. 307 ч.2, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
5)26.06.2008 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ст. 185 ч.3, ст.185 ч.2, ст.309 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
6)19.06.2012 року Ленінським р/с м. Запоріжжя, за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком;
7)13.11.2012 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя, за ст.309 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, перелізли через паркан вказаного домоволодіння. Далі, реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 подвір`я та, побачивши гараж, шляхом вільного доступу, через відчинені двері проникли у зазначене приміщення, звідки таємно викрали: металеві кутки у кількості 6 штук, загальною вартістю 40 грн. 00 коп. та двигун «ЗАЗ 968» вартістю 1200 грн. 00 коп.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , винесли зазначене майно на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , при цьому вважали, що виконали усі дії, які були необхідні для доведення злочину до кінця, однак в цей час були затримані потерпілим ОСОБА_8 , тобто з причин, що не залежали від їх волі не довели злочинний умисел до кінця.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
02.10.2015 року ОСОБА_6 слідчим за погодженням із прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: оглядом місця події від 27.09.2015; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 02.10.2015; показами потерпілого ОСОБА_8 ; речовими доказами, вилученими під оглядів місця події від 27.09.2015.
Слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 до органу досудового розслідування і суду, можливості виконання відносно нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою, з наступних підстав: 1) ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років; 2) Зібрані докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_6 у скоєнні злочину, а саме закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обґрунтуванням неможливості запобігання вказаним ризикам при обранні більш м`якого запобіжного заходу є наступне: ОСОБА_6 на даний момент не має постійного джерела доходів та місця офіційного працевлаштування, а також не має стійких соціальних зв`язків у м. Запоріжжі, що дає підстави вважати, що його ніщо не утримає та ніщо не заважає переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_6 будучи особою, раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, належаних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив новий умисний аналогічний злочин, що дає підстави вважати, що вчинення злочинів проти власності є його основним видом заробітку. Крім того, на теперішній час обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні аналогічного злочину перебуває на розгляді у Жовтневому районному суді м. Запоріжжі, та усвідомлюючи неминучість покарання осатаній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Слідчий просить обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду, оскільки більш м`який запобіжний не зможе запобігти вказаним ризикам.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний є інвалідом , від досудового слідства не переховується. Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину та просив застосувати до нього біль мякий запобіжний захід вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, захисника підозрюваного, підозрюваного, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_6 щодо вручення йому 28.09.2015 року об 13 год. 00 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний з`явився до слідчого судді о 13 год. 00 хв., слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
02 жовтня 2015 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 є інвалідом, визнав свою вину, зареєстрований та постійно проживає з родиною за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів на підтвердження того, що підозрюваний впливає на свідків, слідчим до суду не надано, на виклики до слідчого підозрюваний ОСОБА_6 з`являється.
Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні В. проти Швейцарії від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки.
Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі Летелье проти Франції, згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі Мамедова проти Росії, відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.
Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, суд приходить до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, проте наявність ризиків, передбачених п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим не доведено, тому застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.
Також, прокурором у судовому засіданні не було доведено недостатність застосування до ОСОБА_6 застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначених у клопотанні.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з перебуванням підозрюваного ОСОБА_6 за місцем мешкання, цілодобово може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, та саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_6 з обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 176-178, 183, 184, 194, 196, суд, -
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за адресою його реєстрації та мешкання: АДРЕСА_1 -цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) не відлучатися за межі житла, за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам ОВС профілактичного нагляду за ОСОБА_6 задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів. Строк домашнього арешту ОСОБА_6 обчислюється з 02.10.2015 року. Дата закінчення строку домашнього арешту ОСОБА_6 30 листопада 2015 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 02 жовтня 2015 року

_______________ ОСОБА_6 .