Справа № 183/1847/14-к
№ 1-кп/183/302/15
В И Р О К
іменем України
27 жовтня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, маючої вищу освіту, заміжньої, проживаючої АДРЕСА_1 , судимої:

23.12.2011 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2, 3, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати службові посади, пов`язані з виконуванням організаційних, розподільчих, адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненої від покарання з випробуванням строком на 3 роки;

у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив :

у вересні 2013 р. ОСОБА_5 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом шахрайства, в період часу з 06.09.2013 р. по 24.10.2013 р. діючи умисно, з корисливих мотивів, по раніше задуманому плану, ОСОБА_5 , неодноразово приїжджав до ОСОБА_6 , де в приміщенні офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи під виглядом продажу автомобіля марки «Тайота Ленкрузер 200» запропонували передати останньому частину грошей з суми 24000 доларів США для оформлення документів на вказане авто необхідних для його придбання. Для підтвердження своїх намірів щодо оформлення документів, зловживаючи довірою, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 запропонували ОСОБА_7 отримати в задаток за вказані кошти автомобіль марки "Фольксваген Пасат" д.н. НОМЕР_1 .

06.09.2013 р., згідно досягнутих домовленостей, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_5 передали згідно акту прийому-передачі від 06.09.2013 р. автомобіль марки "Фольксваген Пасат" д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , попередньо визначили між собою його вартість, з метою отримання від ОСОБА_7 грошей і після отримання автомобіля ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 та ОСОБА_5 грошові кошти згідно домовленості.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи спільно, за попередньою домовленістю між собою, розуміючи суспільну небезпеку свої дій, та бажаючи їх настання, зловживаючи довірою ОСОБА_7 23.10.2013 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_5 з метою заволодіння іншою частиною грошових коштів, які начебто були потрібні для купівлі автомобіля марки "Тойота Лендкруйзер 200" з подальшою передачею його ОСОБА_7 , зустрілися з ОСОБА_7 та повідомили йому про необхідність передати їм іншу частину грошових коштів, запропонувавши в заставу автомобілі марки "Вольво S 80" д.н. НОМЕР_2 та автомобіль марки "Чері Тіго" д.н. НОМЕР_3 . Будучи введеним в оману ОСОБА_7 погодився на вказану пропозицію, згідно акту прийому-передачі від 23.10.2013 р. отримав вказаний автомобіль марки "Вольво S 80" д.н. НОМЕР_2 , автомобіль марки "Чері Тіго" д.н. НОМЕР_3 , згідно розписки від 23.10.2014 р. та передав іншу частину грошей. Вартість вказаних автомобілів згідно усної домовленості між ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 становила 130000 грн. Таким чином, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заволоділи грошима ОСОБА_6 в розмірі 66800 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнала повністю, обставин справи не оспорює, в скоєному кається, тому відмовилася від дачі показань.

Суд визнав, відповідно до ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів, щодо обставин справи як обвинувачення так і захисту, оскільки учасники судового провадження проти цього не заперечують, та обставин справа не оспорюють.

Суд, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою, а її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно за попередньою змовою осіб.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченої. Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України суд, враховує, що призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання нею нових злочинів.

Захисник ОСОБА_8 заявив клопотання, яке підтримала ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», так вона є жінкою, яка була засуджена за умисний злочин на строк не більше десяти років і на день набрання чинності Законом відбула більше половини призначеного строку основного покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував в задоволенні такого клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню при винесенні вироку.

Суд встановив, що відповідно до ст. 4 п. в Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. ст. 1, 2, 3 цього Закону жінки, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше половини призначеного строку основного покарання. Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбувала покарання за вироком суду з 02.04.2209 р. по 23.12.2011 р., що є більшою половиною основного строку покарання.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних особи обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році» суд, -

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.12.2011 р. з покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання п`ять років один день позбавлення волі.

На підставі п. в ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання а наслідок акту амністії.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку видати обвинуваченій негайно, після проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1