Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 1- 89/2010 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.,

з участю: прокурора Пилип Б.Ф.,

підсудний-потерпілі ОСОБА_1, ОСОБА_2,

та адвоката ОСОБА_3,

потерпілої підсудна ОСОБА_4,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Міжгір'ї справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, 184, Міжгірського району, Закарпатської області, гр. України, одруженої, не працюючої, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимої,

у вчиненні нею злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та мешканець с.Присліп, 184, Міжгірського району, Закарпатської області, гр. України, одружений, освіта повна загальна середня, приватний підприємець, не судимий,

у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, 198, Міжгірського району, Закарпатської області, гр. України, не працюючої, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

13 вересня 2008 року приблизно в 17 годині у с. Присліп, Міжгірського району на дорозі біля дворогосподарства № 184 ОСОБА_1 на грунті особистих неприязнених відносин затіяла бійку з ОСОБА_4 під час якої умисно ударила ОСОБА_4 один раз дерев'яною палкою по лівій нозі, а також кулаками рук по голові. До даної бійки долучився чоловік ОСОБА_1 -ОСОБА_2, який на грунті особистих неприязнених відносин умисно два рази ударив ОСОБА_4 дерев'яною палкою по правій нозі, а також коліном в область грудей і шиї. Внаслідок цих побоїв ОСОБА_4 одержала тілесні ушкодження у виді синців на правому стегні і лівій гомілці, забій підколінних ямок, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта. Наслідки вище перерахованих тілесних ушкоджень у вигляді посттравматичного періартриту обох колінних суглобів, наслідки перенесеної ЗЧМТ у вигляді хронічного церебрального арахноїдиту з правобічним гемі синдромом, помірним порушенням ліквородинаміки та вираженим антеновегетативним синдромом потягли за собою розлад здоров'я більше 21 дня і кваліфікуються як умисні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона перебуваючи в неприязнених відносинах з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 13.09.2008 р. біля 17 години на дорозі біля дворогосподарства № 184 в с. Присліп, Міжгірського району під час бійки з Монинцями дерев'яною палкою умисно вдарила ОСОБА_1 кілька разів по ногам, тягнула за волосся, вдарила рукою у підборіддя, по грудях і в живіт, повалила на землю і вкусила за палець, а також ударила ліктем руки в обличчя ОСОБА_2 розбивши губу зліва. Внаслідок цих дій ОСОБА_1 одержала тілесні ушкодження у виді садна на другій фаланзі третього пальця правої кисті по долонній поверхні і синець на правому локті, що відносяться до легких без розладу здоров'я тілесних ушкоджень, а ОСОБА_2 одержав тілесне ушкодження у вигляді синця шкіри та слизової оболонки верхньої губи зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження без розладу здоров'я.

Підсудна-потерпіла ОСОБА_1 в пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України винною себе в суді не визнала і пояснила, що вона з ОСОБА_4 перебуває в неприязнених відносинах і 13.09.2008 року біля 17 години вона пішла до криниці по воду і коли несла воду то на неї з палицею в руках напала ОСОБА_4, повалила на землю і почала бити . Коли вона захищалась то ОСОБА_4 вкусила її за палець. На це надійшов її чоловік ОСОБА_2 і вона тобто ОСОБА_4 вибила йому зуб. Конфлікт відбувся за 5 м від їх будинку. Вона та її чоловік ударів ОСОБА_4 не наносили. Ніяких свідків не було. Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_4 яку вона отримала з міліції не оскаржувала і ніяких претензій до ОСОБА_4 не має.

Підсудний-потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він винним себе у пред'явленому звинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України не визнає і що дійсно 13.09.2008 року біля 17 години він вийшов з власного будинку почувши голосну мову і побачив, що його жінка лежить на землі, а на ній зверху сидить ОСОБА_4 Він хотів Терелю з жінки зняти і в цей момент вона його вдарила ліктьом навідліт по обличчю. Бачив удари з боку ОСОБА_4 Дерев'яної палиці не бачив. Від удару у нього зламався зуб. Неприязнені стосунки з ОСОБА_4 у них через гараж. Потерпіла утекла з двора і пішла дорогою.

Потерпіла-підсудна ОСОБА_4 в пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України винною себе в суді не визнала і пояснила , що 13.09.2008 року біля 17 години вона йшла по вулиці до своєї матері. Біля хліву знаходилася ОСОБА_1, яка затіяла з нею спір на дорозі, а потім взяла дерев'яний плінтус і ударила ї по ногам, потім схопила за волосся , а її чоловік почав наносити їй удари по шиї, коліном по животу і грудях. ОСОБА_1 затуляла їй рот, щоб не кликала по допомогу і тоді вона вкусила її за палець. ОСОБА_1 відпустили її тоді коли побачили її дочку. ОСОБА_2 вона зуб не вибивала. Дорога проходить повз будинок підсудних на відстані 3 метри. Як наносили їй удари чула ОСОБА_6 Того ж дня її відвезли в лікарню. Додому прийти допомогла її дочка. Цивільний позов підтримує.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що 13.09.2008 року біля 17 години її мати ОСОБА_4 пішла до бабусі і до них прийшла ОСОБА_6 і сказала, що ОСОБА_2 б'ють її маму. Вона пішла і по дорозі зустріла матір і допомогла їй прийти додому. Самого конфлікту не бачила, однак мати їй розказала, що ОСОБА_1 ударила її дерев'яним плінтусом по нозі і тримала за волосся, а її чоловік бив коліном.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що дійсно 13.09.2008 р. його просила ОСОБА_7 відвезти її маму до лікарні. По дорозі в лікарню ОСОБА_4 говорила, що її побили ОСОБА_1. Скаржилась на болі у нозі.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що 13.09.2008 року вона бачила як ОСОБА_4 йшла по дорозі, в руках у неї нічого не було. Через півгодини почула крики від будинку ОСОБА_1 і тоді вона сказала дочці ОСОБА_4 щоб та бігла до будинку Монинців бо там можливо б'ються. Саму бійку не бачила.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що потерпіла ОСОБА_4 поступила в травматологічне відділення лікарні з діагнозом ЧМТ. Крім того вона скаржилася на біль у ногах так як у неї були забійні гематоми на підколінних ямках. При зовнішньому огляді було видно ознаки забоїв.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 внаслідок події, яка мала місце 13.09.2008 року одержала синці на правому стегні і лівій гомілці, забою підколінних ямок, ЗЧМТ, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, виникли дані тілесні ушкодження від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею продовгуватої форми, по ударному механізму спричинення якими могли бути дерев'яна палка, кулак сторонньої людини або взуті ноги людини і вкладаються в час пригоди , що мала місце 13.09.2008 р. Наслідки тілесних ушкоджень , які знаходяться в прямому причинному зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді посттравматичного періартриту обох колінних суглобів, наслідки перенесеної ЗЧМТ у вигляді хронічного церебрального арахноїдиту з правобічним гемі синдромом, помірним порушенням ліквородинаміки та вираженим антено-вегетативним синдромом потягли за собою розлад здоров'я більше 21 дня і їх слід кваліфікувати за цією ознакою як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Враховуючи локалізацію і механізм виникнення вищеописані тілесні ушкодження не могли виникнути при падінні тіла з висоти власного зросту оскільки являються характерними для локальних, ізольованих ударів тупими твердими предметами з обмеженою травматичною поверхнею і засвідчуваній було нанесено не менше 4-х ударів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 внаслідок події, яка мала місце 13.09.2008 р. виявлено тілесні ушкодження у виді садна третього пальця правої кисті і синець на правому лікті по тильній поверхні і відносяться до легких без розладу здоров'я тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_2 внаслідок події яка мала місце 13.09.2008 р. виявлено тілесні ушкодження у виді синця шкіри та слизової оболонки верхньої губи зліва. Дане тілесне ушкодження відноситься до легких без розладу здоров'я.

Оцінивши встановлене в сукупності з іншими матеріалами справи: протоколом огляду місця події (а.с. 2-4) яким є грунтова дорога біля хліву дворогосподарства № 184 у с.Присліп, Міжгірського району, протоколами відтворення обстановки і обставин події проведених з участю ОСОБА_4 , ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 81-87, 132-135, 136-140) по яких вказані особи показують і розказують про обставини вчинення злочину, та іншими доказами суд приходить до такого висновку.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України за кваліфікуючою ознакою умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я і вина таким у вчиненні цього злочину є повністю доведеною.

Суд відхиляє заперечення вини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і критично оцінює їх покази, вважає такі як спосіб захисту та уникнення від покарання за вчинений злочин оскільки таке спростоване належними доказами зокрема показами потерпілої ОСОБА_4, висновком комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_4, висновками судово-медичних експертиз самих Монинців, сукупністю непрямих доказів (показів свідків та інших матеріалів у справі).

Не знайшло свого підтвердження в суді обвинувачення ОСОБА_4 за с. 1 ст. 125 КК України і таку слід визнати невинною у вчиненні цього злочину по відношенню до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і виправдати по суду виходячи з такого.Як видно з показів потерпілої ОСОБА_4 , що 13.09.2008 р. біля 17 год. на дорозі біля хліву дворогосподарства № 184 у с.Присліп, яке належить Монинцям її перестріла ОСОБА_1 і вмісті зі своїм чоловіком почали її бити дерев'яним плінтусом, руками і ногами по різних частинах тіла. Коли вона почала кликати по допомогу то ОСОБА_1 затуляла їй рот і тоді вона вкусила її за палець.

ОСОБА_2 підтвердив в суді, що коли ОСОБА_4 піднімалася нібито з його дружини то махнула рукою і вдарила його по губі. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_4 мали місце середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів з ізольованою обмежуючою травмуючою поверхнею від ударів рук, взутих ніг людини і дерев'яною палицею не менше 4-х ударів, не могли виникнути з висоти падіння власного зросту.

Наведене дає підстави суду для висновку, що ОСОБА_4 знаходилась в стані необхідної оборони і завдала ОСОБА_1 і ОСОБА_2 легкі без розладу здоров'я тілесні ушкодження захищаючись від їх протиправних посягань на її здоров'я і життя.

За вчинений злочин ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягають покаранню.

Обираючи до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину та особи винних, які раніше не судимі, позитивно характеризуються, вину не визнали і не покаялися у вчиненому, неповнолітніх дітей не мають.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують покарання винних осіб судом не встановлено.

Тому суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 можливе і без реальної ізоляції їх від суспільства з наданням іспитового строку.

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у виді витрат на придбання ліків і поїздок в м.Ужгород на консультацію до лікарів належними доказами не доведено. Зокрема тілесні ушкодження одержані ОСОБА_4 від побоїв лікувались нею стаціонарно в Міжгірській ЦРЛ з 15.09.2008 р. по 08.10.2008 р. і на її лікування лікарня понесла затрати в т.числі і на медикаменти. Додаткові медикаменти такій не призначались, що ствердили в суді свідки-лікарі ОСОБА_10 та ОСОБА_11

ОСОБА_4 лікувалась стаціонарно, їздила на консультацію в ОКЛ м. Ужгород з приводу захворювань, які є хронічними, систематичними, що не знаходяться в причинному зв'язку з тілесними ушкодженнями, перенесеними захворюваннями (остеохондроз, гіпертонічна хвороба, ерозія матки і т.д.).

Тому суд вважає, що витрати ОСОБА_4 на це лікування відповідно до ст. 1166 ЦК України не підлягають відшкодуванню, оскільки не доведено, що ця шкода від вчинених дій Монинців.

Моральна шкода від злочину Монинців підлягає до задоволення ОСОБА_4, оскільки такій було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, фізичний біль і побої, приниження гідності людини, незручності у побуті, тимчасової втрати працездатності, тобто глубина і характер моральних страждань потерпілої дає суду підстави для задоволення позову по відшкодуванню моральної шкоди в розмірі 7000 грн.

Судові витрати не зазначені і таких не має.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України і призначити покарання строком на 2 (два) роки позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України і призначити покарання на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від покарання з випробуванням, якщо вони протягом одного року іспитового строку не вчинять нового злочину.

ОСОБА_4 визнати невинною в учиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і виправдати по суду.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно в користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) гривень. В частині відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_4 , відмовити.

Запобіжні заходи ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Закарпатської області протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення через райсуд.

Суддя Міжгірського райсуду: А.Ю.Гайдур