Ухвала

іменем України 31 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 4 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000584 щодо ОСОБА_2,

встановила:

вироком Волноваського районного суду Донецької області від 4 березня 2015 року

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 проживаючого по АДРЕСА_1

засуджено за:

- ч. 2 ст. 152 КК України на 5 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 153 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 остаточно визначено покарання 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 24 грудня 2009 року та остаточно визначено ОСОБА_2 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Вирішені питання про речові докази у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2015 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 21 березня 2013 року приблизно о 1 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись по АДРЕСА_3, умисно, повторно застосувавши грубу фізичну силу, придушуючи опір ОСОБА_3, завдав їй декілька ударів в обличчя і користуючись фізичною перевагою, не реагуючи на прохання останньої та без згоди потерпілої вчинив з нею статеві зносини у природній формі.

ОСОБА_3 з метою припинення насильницького статевого акту попросилася у ОСОБА_2 у туалет, хотіла зачинитися від останнього та викликати допомогу. ОСОБА_2, продовжуючи свою злочинну діяльність, пішов у туалет разом з потерпілою, застосував фізичне насильство, наніс їй декілька ударів в обличчя і, не реагуючи на прохання останньої про припинення ним противоправного діяння, скоїв з ОСОБА_3 без її згоди статеві зносини у природній формі.

Крім того, під час насильницького задоволення статевої пристрасті природнім способом у туалеті з ОСОБА_3, ОСОБА_2 завдав останній декілька ударів в область обличчя, користуючись фізичною перевагою, придушуючи її опір, застосував грубу фізичну силу, діючи умисно, без згоди ОСОБА_3 задовольнив статеву пристрасть неприродним способом.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник засудженого, не оспорюючи доведеності вини, кваліфікації дій ОСОБА_2 і призначене покарання, ставить питання про скасування постановлених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Вважає, що суд при постановленні вироку припустився недопустимої натуралізації при викладенні обставин вчинення статевих злочинів щодо потерпілої, що грубо порушує її права, честь, гідність та унеможливлює публічне оголошення цього вироку. Повідомляє, що суд апеляційної інстанції вказану помилку не виправив, а тому підлягає скасуванню і його ухвала.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих правопорушень, кваліфікація його дій та призначення покарання у касаційному порядку захисником не оспорюються.

Що стосується доводів захисника про недопустиму натуралізацію, викладену у вироку, то вони є безпідставними.

Ці доводи касаційної скарги захисника були предметом перегляду суду апеляційної інстанції, який зазначив про відсутність порушень вимог закону при розгляді справи, на які посилається захисник.

Відповідно до вимог статей 91, 374 КПК України, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов'язкового доказування у кримінальному провадженні та у разі визнання особи винуватою, зазначенню у мотивувальній частині вироку. Згідно з ч. 4 ст. 27 КПК України кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим кодексом.

З судових рішень убачається, що судами дотримано вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, провадження розглядалося у закритому судовому засіданні, з дотриманням прав потерпілої.

З вироку убачається, що викладена суть обвинувачення, яке визнане судом доведеним, не містить натуралізації, відповідає вимогам закону, загальним мовним принципам і правилам діловодства для офіційних документів та Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи».

Апеляційний суд, з посиланням на зміст носія технічної інформації, в своїй ухвалі вказав, що головуючим під час судового розгляду виконано вимоги закону щодо змісту і форми запитань до обвинуваченого та потерпілої, а також виступів учасників розгляду у судових дебатах для того, щоб не принижувалася честь і гідність потерпілої.

Також апеляційна інстанція зазначила про дотримання судом вимог про те, що в разі проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, судове рішення проголошується прилюдно з пропуском інформації, для дослідження якої проводилося закрите судове засідання та яка на момент проголошення судового рішення підлягає подальшому захисту від розголошення, що унеможливлює порушення прав потерпілої на які посилається захисник.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Усі наведені захисником доводи належним чином перевірені. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень, у касаційній скарзі захисника не наведено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 4 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6