АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/2663/15-к Головуючий суддя І інстанції
Провадження № 11-кп/790/1812/15 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_1
- суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
- при секретарі ОСОБА_4
- за участю прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_6 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2015 року, матеріали кримінального провадження №629/2663/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова Харківської області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000(однієї тисячі)грн.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого органом досудового слідства та прокурором не обиралась.
Стягнуто з обвинуваченого судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2402 від 17.06.2015 року у розмірі 646 грн. 31 коп. на користь держави.
Питання про речові докази вирішене.
Згідно вироку, ОСОБА_8 27 травня 2015 року близько 13год. 00хв. прослідував в цех, де працював та який розміщений на території ТОВ «ЛКМЗ» за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, 24.
Перебуваючи в приміщенні цеху, а саме, на своєму робочому місці, у ОСОБА_8 виник умисел направлений на таємне викрадення інструментів підприємства. Скориставшись відсутністю поруч з ним сторонніх осіб, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, виражених в таємному викраденні чужого майна, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом вільного доступу, таємно викрав металеві інструменти підприємства, а саме: фрези дискової трьохсторонні (Ф80х10 Р6М5 з прямими зуб`ями одна штука вартістю 130 грн. 50 коп., Ф 100х10Р6М5 - одна штука з прямими зуб`ями вартістю 247 грн. 50 коп., Ф130х10 - одна штука вартістю 483 грн. 00 коп., Ф130х8 - одна штука вартістю 433 грн.00 коп., всього 4 одиниці; розвертки конічні Ф12х15 - 5 одиниць вартістю 150 грн. 00 коп. за 1 шт., загальною вартістю 750 грн. 00 коп., Ф 15х20 - 7 одиниць вартістю 170 грн. 00 коп. за 1 шт., загальною вартістю 1190 грн.00 коп.), всього 12 одиниць; розвертки машинні насадні Ф45 - 4 одиниці вартістю 409 грн. 60 коп., Ф38 - 1 одиниця вартістю 63 грн. 00 коп., всього 5 одиниць; розвертки насадні конічні Ф50 - 3 одиниці вартістю 160 грн. 00 коп. за 1 шт., загальною вартістю 480 грн. 00 коп., які належать ТОВ «ЛКМЗ», а всього загальною вартістю 4186 грн.60 коп.
Однак свій злочинний намір та умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, він не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем заводу.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції заступник прокурора Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Прокурор просить постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1003 грн., тобто у розмірі 59 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Не оспорюючи обставини кримінального провадження, прокурор вказує, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.65, 53 КК України, при поставленні обвинувального вироку призначив ОСОБА_8 покарання у твердій грошовій сумі замість визначеної кримінальним законом кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме, у виді штрафу у розмірі 1000грн., тобто, в розмірі 58,8235 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який не є кратним вищезазначеному критерію.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не заперечував проти призначення ОСОБА_8 покарання у виду штрафу в розміні 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, в 986 грн., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини правопорушення та порушення норм КПК України ніхто із учасників судового засідання не оскаржує, то в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.
Як вбачається із вироку суду першої інстанції, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 розглянуте у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про призначення йому покарання у виді штрафу, що передбачено санкцією ч.1 ст.185 КК України, врахувавши ступінь тяжкості скоєного, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, та відношення обвинуваченого до скоєного.
Колегія суддів також вважає таке призначення покарання у виді штрафу обгрунтовано ще і тим, що ОСОБА_8 не довів до кінці крадіжку, оскільки був затриманий охороною заводу, та повернув вкрадений інструмент.
Що ж стосується розміру призначеного штрафу, то, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не дотримався вимог ч.2 ст.53 КК України про кратність сумі штрафу неоподаткованому мінімуму доходів громадян, а призначив покарання, яке кратне 58,8235 неоподаткованих мінімумів, що само по собі є неправильно.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині розміру призначеного ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, з призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, до 986 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.07.2015 року відносно ОСОБА_7 змінити, і призначити йому покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 986 гривень.
В іншій частині цей вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді
-------------------- --------------------- ---------------------