Справа № 132/3000/15-к
Провадження №11-сс/772/477/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 04 листопада 2015 року матеріали кримінального провадження № 0000556 від 26 жовтня 2015 рокуза апеляцією адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2015 року, якою, -

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
жителю
АДРЕСА_1 , -
обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 24.12.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України.

Як вбачається з матеріалів судової справи, 26.10.2015 приблизно о 12:00, гр. ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 , приїхали до ОСОБА_11 додому в АДРЕСА_2 ,-де протягом тривалого часу всі троє вживали спиртне.

Біля 13:00 год., ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, а саме шкіряною курткою ОСОБА_11 , із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, знаходячись в будинку № 6 по вулиці Сосновій в с. Л.Лисіївка, вчинили напад на ОСОБА_11 , якому спочатку руками та ногами і за допомогою дерев`яної колоди спричинили тілесні ушкодження у вигляді забійних рваних ран лобної і тім`яної ділянки голови, а після того, з метою подолання опору потерпілого, збили його з ніг, поваливши додолу та за допомогою кухонного ножа нанесли сковзне ножове поранення у нижній треті лівого стегна та несквозні поранення спинальної частини лівої половини грудної клітки.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , посилався на те, що останній вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна, за місцем проживання характеризується негативно, постійного місця роботи та заробітку не має, що дає достатні підстави зробити висновок про його підвищену соціальну небезпечність, схильність до злочинної діяльності та наявність ризиків того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_9 може негативно впливати на свідків кримінального провадження, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а також може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді суду першої інстанції та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що при постановленні ухвали слідчим суддею не в повній мірі було враховано всі фактичні обставини справи та особу підозрюваного, а тому дана ухвала слідчого судді є незаконною.

Заслухавши доповідача, прокурора та слідчого, які заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, адвоката ОСОБА_8 , який підтримав вимоги своєї апеляції, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

Обираючи міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 178 КПК України вірно посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання дані обставини є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність обрати останньому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Висновок суду про необхідність тримання під вартою ОСОБА_9 є мотивовано-обґрунтованим, із врахуванням вимог ст. 178 КПК України та повністю відповідає вимогам ст.ст. 193, 194 КПК України, в зв`язку з чим, підстав до скасування ухвали слідчого судді І інстанції не вбачається.

Посилання адвоката ОСОБА_8 на те, що слідчий суддя у своїй ухвалі неправомірно відзначив, що «відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки вчинений злочин є тяжким», колегією суддів до уваги не приймається, оскільки вчинений злочин ОСОБА_9 класифікується як тяжкий, а за ст. 183 ч. 4 КПК України даний злочин вчинений із застосуванням насильства, тому в даному випадку застава судом не визначається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2015 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 за ст. 187 ч. 2 КК України про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 24.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

З оригіналом згідно: