Справа № 534/2516/14-к
Провадження № 1-в/534/120/16
УХВАЛА

02 лютого 2016 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання
В С Т А Н О В И В :
Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.10.2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.125 КК України до двох років обмеження волі.
В Комсомольському ВЦ № 136 ОСОБА_4 відбуває покарання з 26.01.2015 року.

22 січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування по відношенню до нього ст.81 КК України.
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора та дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення клопотання з таких мотивів:
Як встановлено судом, ОСОБА_4 відбуває покарання в Комсомольському ВЦ № 136 з 26 січня 2015 року. Протягом часу відбуття покарання в установі отримав 4 стягнення, накладені правами начальника СПС, які на час розгляду клопотання засудженого достроково не зняті і не погашені в установленому законом порядку. Працевлаштований різноробочим в майстернях установи. До роботи відноситься посередньо, потребує контролю збоку адміністрації установи.
Згідно із представленою характеристикою «працевлаштований різноробочим в майстернях установи. До роботи відноситься посередньо, потребує контролю з боку адміністрації установи. Участі у громадському житті СПС не приймає, на заходи виховного характеру реагує невірно, правильні висновки для себе не робить і не бажає робити.
01 лютого 2016 року спільним рішенням органу КВЦ №136 та спостережної комісії виконкому Комсомольської міської ради ОСОБА_4 визнаний таким, що не довів своє виправлення, а отже не набув право на УДО.
Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявленого засудженим клопотання, суд виходить з наступного:
Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму ВСУ Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарння і заміну невідбутої частини покарння більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Незначний /1 рік/ термін, протягом якого засуджений відбуває покарання у виправному центрі, та отримання ним чотирьох стягнень, які не є погашеними на час розгляду клопотання, за умови, що протягом часу відбуття покарання в КВЦ №136 засудженим не було отримано жодного заохочення, за наявності посередньої характеристики на особу засудженого, в сукупності не дають суду підставу дійти висновку, що останній довів своє виправлення, оскільки можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.81 КПК України пов`язана Законом лише з сукупною наявністю двох складових сумлінної поведінки та ставлення до праці, з огляду на що, суд, керуючись ст. 81 КК України, ст. 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 відмовити.
На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1