Провадження № 1-кп/127/1166/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2015 р. за № 0003523, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нижньогірський, АРК, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

03.06.2015 р. біля 03.05 год. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Опель», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом прилеглою територією автомобільної стоянки ТЦ «Форум» по вул. Свердлова, 172 в м. Вінниці, змінюючи напрямок руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, не звернувся по допомогу до інших осіб, в результаті чого з необережності допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась паралельно автомобілю за напрямком його руху на рівні передніх правих дверцят.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 від отриманих травм померла в лікарні.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 470 від 19.06.2015 р. при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлено: сполучна травма тіла: закрита черепно-мозкова травма у вигляді синців та саден на обличчі, крововиливи в м`які покрови голови відповідно лобно-тім`яно-скроневій ділянці справа, тім`яно-скроневій ділянці зліва та потиличній ділянці, травма грудей у вигляді підшкірної емфіземи, крововиливи в м`які тканини, переломи 3-5 ребер справа по лопатковій та біляхребтовій лініям з ушкодженням пристінкової плеври, правостороннього гемапневматоракса (800 мл), гемарагічної інфільтрації клітковини середньостіння, ушкодження судин кореня правої легені, закрита тупа травма живота у вигляді саден на передній поверхні та підкапсулярного крововиливу на діафрагмальній поверхні правої долі печінки, садна на кінцівках; сліди медичних маніпуляцій; виявлена у ОСОБА_7 сполучна травма тіла утворилась від дії тупих твердих предметів, можливо, 03.06.2015 р. за обставинами ДТП, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпечності для життя та стоїть в причинному зв`язку зі смертю; смерть ОСОБА_7 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась гострою масивною крововтратою; при судово-токсилогічній експертизі крові від трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,5 %0, інших спиртів та їх ізомерів не виявлено; така концентрація етилового спирту в крові живих людей відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Таким чином, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, згідно з якими: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; для забезпечення безпеки руху він повинен у разі потреби звернутись за допомогою до інших осіб.

Порушення вимог п. п. 10.1, 10.9 ПДР ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 368а від 28.07.2015 р. знаходиться в причинному зв`язку з наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив його за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так, 03.06.2015 р. біля 3-ї год. він виїжджав зі стоянки по вул. Свердлова заднім ходом. У зв`язку з погодними умовами та шумом в автомобілі він не встиг зреагувати і здійснив наїзд на дівчину. Вони приїжджали у нічний клуб, але він алкоголю не вживав.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 03.06.2015 р. біля 3-ї год. загинула його племінниця. Про обставини ДТП він дізнався під час досудового розслідування: він переглядав відеозапис і бачив, як автомобіль під керуванням ОСОБА_8 здійснив наїзд на неї.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд відповідно до ч. 3 ст. 26, ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується питаннями, які винесені на розгляд суду і вважає за недоцільне здійснювати дослідження доказів у кримінальному провадженні стосовно тих фактичних обставин справи, які не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт порушення останнім вимог ПДР, що підтверджується чіткими та послідовними показаннями обвинуваченого з цього приводу. Також суд враховує, що внаслідок здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_7 настала її смерть.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_6 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, у вчиненому розкаявся. Також суд враховує, що внаслідок вчинення обвинуваченим злочину настала смерть ОСОБА_7 і завдану потерпілому шкоду в повному обсязі не відшкодував.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілого щодо виду та міри покарання для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.

При вирішенні питання щодо застосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією кримінального закону, у виді позбавлення права керувати транспортним засобом суд приймає до уваги, що обвинуваченим допущено грубе порушення вимог ПДР України, яке призвело до смерті пішохода ОСОБА_7 , а тому суд вважає за доцільне з метою попередження допущення обвинуваченим порушень вимог ПДР України застосувати до нього додаткове покарання, передбачене санкцією кримінального закону, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази транспортний засіб, що потрапив у ДТП, слід повернути їх законним власниками (володільцям).

Згідно з матеріалами кримінального провадження в ході досудового розслідування було проведено ряд криміналістичних досліджень, а тому відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за їх проведення слід покласти на обвинуваченого.

Потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов, відповідно до якого він просить стягнути з обвинуваченого на його користь 40 тис. грн. матеріальної шкоди та 120 тис. грн. моральної шкоди.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона в даному випадку потерпілий зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

На підтвердження заявлених позовних вимог потерпілим надано копії відповідних квитанцій та довідок, а тому суд вважає за доцільне заявлені позовні вимоги задовольнити в межах документально підтверджених витрат.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги роз`яснення, надані в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування визначається судом залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, до яких віднесено: характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, який залежить від часу і зусиль, необхідних для відновлення первинного стану.

Аналізуючи доводи потерпілого, викладені у позовній заяві, суд враховує, що останнім відповідно до ст. 60 ЦПК України, за правилами якої здійснюється розгляд цивільного позову, не мотивовано, з чого він виходив оцінюючи завдану йому моральну шкоду в розмірі 120 тис. грн. Разом з тим, суд враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілого, ступінь винуватості обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, вимоги розумності та справедливості, а тому вважає, що заявлені потерпілим позовні вимоги в частині відшкодування завданої йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речовий доказ: автомобіль «Опель», д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на території штраф майданчика ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурси», повернути власнику (уповноваженій ним особі).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь:

- держави 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп. вартості проведення криміналістичних досліджень;

- ОСОБА_4 17400 (сімнадцять тисяч чотириста) грн. матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: