Гусятинський районний суд Тернопільської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ справа № 5-96/2010 р.

З червня 2010 року Гусятинський районний суд Тернопільської області

складі: головуючого судді Баран Е.М.

при секретарі Пацулі Н.І.

; участю: прокурора Райчиби Р.І.

юзглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Копичинці у ВК-112 справу про умовно-дострокове

івільнєння від відбування покарання засудженого ОСОБА_1, 10.10.1980 року

зародження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,

освіта неповна середня, одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого: 12.12.2003 року

Судовою колегією в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області за ст. 142 ч.З КК

України в редакції 1960 року, 28ч.З, 187ч.4, 129ч.2, 194, 70 КК України в редакції 2001 року до 11 років

позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах Верховного Суду

України від 30.03.2004 року вирок змінено, ст. 194 КК України скасовано, перекваліфіковано дії із ст.

129ч.2 на ст. 129ч.1 КК України, виключено посилання на ст. 28 ч.З КК України при кваліфікації дій за

ст. 187 ч.4 КК України і вважати засудженим за ст. ст. 142 ч.З, 44 КК України в редакції 1960 року, 129

ч.І, 187 ч.4, 70 КК України до 8 років позбавлення волі.

Засудженого: 24.12.2004 року Апеляційним судом Львівської області за ст. 187ч.4 КК України до

9років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано покарання за вироком

судової колегії в кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 12.12.2003 року з

урахуванням ухвали Верховного Суду України від 30.03.2004 року і остаточно призначено до відбуття

10років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відбуває покарання з 30.10.2002 року і відбув понад 3/4 строку.

За період відбування покарання, засуджений ОСОБА_1 характеризується позитивно.

За час відбування покарання допустив одне порушення установленого порядку відбування

покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення достроково зняте та

погашене у встановленому законом порядку. Працевлаштований у бригаді по виготовленню товарів

народного вжитку, до роботи відноситься сумлінно, добросовісно, приймає участь в роботах по

благоустрою приміщень колонії. Має чотири заохочення. На заходи виховного та профілактичного

впливу реагує правильно. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється у вчиненому.

Адміністрація колонії і спостережна комісія просять звільнити ОСОБА_1 умовно-

достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації колонії, думку прокурора, суд вважає, що

ОСОБА_1 своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів своє виправлення,

а тому його слід умовно-достроково звільнити від відбування покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 407 КПК України, ст.81 КК України, п. 16 Постанови

Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від

відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, звільнити умовно-достроково від

відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 2 (два) роки 4 (чотири) місяці 27

(двадцять сім) днів.

На постанову суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати

апеляції до апеляційного суду Тернопільської області.

Суддя: