УХВАЛА
"29" жовтня 2015 р. 145/1464/15-к

1-кс/145/203/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: слідчий суддя ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою обраного ухвалою слідчого судді справа № 145/1464/15-к на домашній арешт

встановив:
Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням в якому вказує, що слідчим суддею Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.09.2015 р. у справі № 145/1464/15-к клопотання заступника начальника СВ Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 задоволено та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Сутиски, Тиврівського району, Вінницької області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, з межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Попередня ухвала слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області постановлена 14.09.2015 р., тому подається дане клопотання про зміну запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт в темну пору доби, оскільки вважають, що теперішній запобіжний захід є занадто суворим і необґрунтованим.

Доводи ґрунтуються на наступному.

В ухвалі слідчого судді вказано:

«...14.09.2015 р. об 14 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні злочину затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11.09.2015 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України».

Однак при ознайомленні із матеріалами кримінального провадження у слідчого СВ Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області в порядку ст. 221 КПК України, захиснику ОСОБА_6 не було надано документального підтвердження затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

Також в ухвалі слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області зазначено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Дані твердження не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_4 не намагатиметься переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню, та не буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за місцем проживання компрометуючих матеріалів відносно нього виконком Сутиської селищної ради не має. ОСОБА_4 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягався. В нього є батько, мати та брат. Кошти, які він заробляє він утримує себе та свого батька.

Аналогічна позиція висловлена і Європейським судом у рішеннях «Ранінен проти Фінляндії» (16.12.1997 р.), «Алєксандр Макаров проти Росії» (12.03.2009 р.), «Бойченко проти Молдови» (11.07.2006 р.), «Мамедов проти Росії» (01.06.2006 р.), «Мюлер проти Франції» (17.03.1997 р.) а також у відповідному узагальненні від 19.12.2014р. Вищого спеціалізованого суду України.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжним заходом також є домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_4 бажає особисто бути присутнім в залі судового засідання Тиврівського районного суду Вінницької області під час розгляду даного клопотання.

Просить змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в темну пору доби.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 клопотання підтримали, просять його задовільнити з підстав, наведених в ньому. Крім того, захисник ОСОБА_3 пояснив, що було порушено право ОСОБА_4 на захист при обранні йому запобіжного заходу, так як не було призначено йому державного захисника, ОСОБА_4 працює неофіційно, але постійно, тому утримує і батька, дохід якого є незначним.

ОСОБА_4 просить змінити запобіжний захід так як він, перебуваючи на волі зможе скоріше відшкодувати потерпілій завдану шкоду.

Прокурор просить відмовити в задоволенні клопотання.

Суд, ознайомившись з наданими матеріалами, вислухавши сторону захисту, прокурора, вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного:

Ухвалою слідчого судді від 14 вересня 2015 р. задоволено клопотання заступника начальника СВ Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Як альтернативний вид запобіжного заходу, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, визначено заставу в розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат.

Ухвала від 14.09.2015 р. в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

Крім клопотання про застосування запобіжного заходу, сторона захисту відповідно до ч.3 ст. 201 КПК України має надати також копії матеріалів, що підтверджують необхідність зміни запобіжного заходу, перелік свідків, які підтверджують або можуть обґрунтувати доводи сторони захисту, закріплені у клопотанні, підтвердження одержаних прокурором відповідних копій зазначених документів.

У частині 5 ст. 201 КПК України визначені випадки, коли підозрюваний обвинувачений може заявляти та розраховувати на розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу: після 30 днів з моменту постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу за наявності відображення нових обставин у тексті клопотання, які раніше слідчим суддею не досліджувались та не оцінювались / встановлення свідків, надходження висновків експертиз тощо, які спростовують підозру чи обвинувачення/.

Захисником ОСОБА_4 ОСОБА_3 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу.

Клопотання заявлено після 30 днів з моменту постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу та до нього додано підтвердження направлення прокурору поштового відправлення.

Клопотання за своїм змістом є апеляцією на ухвалу слідчого судді, нові обставини, які раніше слідчим суддею не досліджувались та не оцінювались, а саме, що на кошти, які заробляє ОСОБА_4 він утримує себе та свого батька /1963 р.н./, документально не підтверджені.

Заява захисника ОСОБА_3 про порушення права ОСОБА_4 на захист при обранні йому запобіжного заходу, спростовується заявою ОСОБА_4 від 14.09.2015 р. про відмову від захисника.

Підстав для залучення захисника для здійснення захисту за призначенням відповідно до ст. 49 КПК України не було.

За таких обставин підстави для задоволення клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 194, 201, 309 КПК України,

ухвалив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ухвалою слідчого судді / справа № 145/1464/15-к /, на домашній арешт, відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1