Справа № 185/1070/15-к
Провадження № 1-кп/185/154/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003250 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватного підприємця, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28 січня 2014 року близько о 07 годині 50 хвилин ОСОБА_3 знаходився в першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 біля квартири АДРЕСА_4 та підмітав сміття. В цей час ОСОБА_3 почув як хтось піднімається по сходам. Повернувшись обличчям до сходів ОСОБА_3 побачив ОСОБА_4 , який прямував на третій поверх. ОСОБА_3 в свою чергу покликав його аби з`ясувати відносини, які між ними склались останнім часом.

В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

В цей же день, тобто 28 січня 2014 року близько 07 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_3 , та умисно наніс останньому один удар правою рукою в область обличчя та один удар лівою рукою в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Своїми злочинними діями, у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 554 від 04 грудня 2014 року, ОСОБА_4 , умисно спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в області волосистої частини голови та по гематомі в області лівого передпліччя та лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та суду показав, що о 07 годині 40 хвилин 07 годині 50 хвилин 28 січня 2014 року він під`їхав на автомобілі ззаду свого будинку. Він зайшов в під`їзд, в під`їзді було темно. Піднімаючись на другий поверх, він почув шум віника. Пройшовши другий поверх на другу, третю сходинку і почув в свою адресу нецензурну лайку. Він повернувся і спустився на площадку другого поверху і стояв спиною к сходам на третій поверх. Потерпілого він не бачив, так як у нього запотіли окуляри. Але по голосу він зрозумів, що це ОСОБА_9 . Двері у його квартиру були при відчинені. Він задав йому питання на емоціях, яке саме він не пам`ятає. У відповідь ОСОБА_9 його ударив руками два рази точно, в область голови і обличчя. Його ріст 195 см., вага 82 кг. Дружину потерпілого він не бачив, свідка ОСОБА_10 він не бачив. У нього була розбита губа з ліва та права і права скроняна частина голови і по тілу гематоми. Він по інерції впав назад на спину на сходи, і вдарився спиною і головою і зразу відключився. Коли він прийшов у свідомість, то побачив, що ОСОБА_9 сидить на ньому і тримає його руками за шию. І ОСОБА_9 спитав, якщо він його відпустить, чи буде він його бити. Він сказав, що не буде. Тоді ОСОБА_9 з нього встав. Він піднявся і пішов додому на третій поверх. Зайшовши в квартиру він втратив свідомість. Дружина привела його у свідомість. Він викликав міліцію, швидку і зателефонував тещі, щоб дітей відвести у дитячий садок. Він пішов у ванну і привів себе у порядок. Прийшла теща, яка відвела дітей у дитячий садок. Міліція і швидка не приїхали. Коли потім теща прийшла, то вони пішли в лікарню. Коли вони спускалися, вони зустріли ОСОБА_9 , який виходив зі своєї квартири. Його дружина та теща поспілкувалися з ОСОБА_9 на емоціях. Вони вийшли з під`їзду, ОСОБА_9 пішов в сторону своєї роботи. Вони зустріли сусіда ОСОБА_11 , якому він розповів, що його побив ОСОБА_9 . Потім дружина на автомобілі повезла його до лікарні. Але потім він сів за кермо і вони приїхали в 4 міську лікарню м. Павлограда, він був в окулярах. Його госпіталізували в хірургічне відділення 4 міської лікарні, де він лікувався 9 днів, а потім амбулаторно лікувався в 7 медсанчастині. У нього двоє дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 . У нього автомобіль «Сітроєн» легковий. Потерпілому тілесних ушкоджень він не наносив. Він вважає, що потерпілий його оговорює, захищаючи себе. Чому свідки вказують на нього, він не знає, там нікого не було. Конфлікт з потерпілим у нього виник тільки після цього випадку. До цього він з потерпілим не сварив, та не спілкувався. Він не знає куди дівся віник та совок.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває. 28 січня 2014 року приблизно о 07.50 годині він вийшов зі своєї квартири та вступив у купу сміття. На передодні дружина змітала сміття у під`їзді. Раніше він казав обвинуваченому, щоб вони не шуміли. Двері в його квартиру були відкриті. Його хтось штовхнув, він повернувся і побачив обвинуваченого і намагався його запитати, а саме зробити зауваження, і обвинувачений вдарив його два рази в голову. Свідомість він не втратив. Після першого удару він обронив віник і совок., Потім він схватив обвинуваченого за руки, а коли крутилися впали на лівий бік вже на сходах. Під час падіння він головою не вдарився. В тому році він працював в міліції. В цей день його дружина була вдома, вона не бачила, як обвинувачений бив його. Це відбувалося біля його квартири. Обвинувачений підіймався знизу. Він обвинуваченого не бив. Він намагався уникнути ударів обвинуваченого. Коли вони впали ОСОБА_14 , сказав відпустити. Він відпустив і вони піднялися і обвинувачений пішов додому. Він проживає в 49 квартирі на другому поверсі, а обвинувачений на третьому поверсі над ним. Його зріст 180 см., вага 78 кг. Він не бачив ОСОБА_10 . Він казав, що спускався від сусіда. Раніше він жив з ним в одному будинку. Його дружина вийшла, коли ОСОБА_14 вже піднімався додому після конфлікту.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 суду показав, що висновок він підтримує в повному обсязі. Висновок він давав на підставі медичних документів та обставин, які були зазначені в постанові про призначення експертизи. Виходячи з медичної документації, були пошкодження на волосистій частині голови. Була вказана гематома волосистої частини голови. Гематоми це кровопідтьоки. В розумінні волосистої частини голови, це може бути лобно тім`яна область, скроняна. В якій саме частині волосистої голови була гемотома в медичній документації не зазначено, відповідно до довідки з травмпункту. А відповідно до амбулаторної картки на голові потерпілого пошкодження не виявлено.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 суду показала, що потерпілий її чоловік, з обвинуваченим у відносинах не перебуває. 28 січня 2014 року вона прокинулася вранці від голосу, який виходив з під`їзду. Вона одягла халат виглянула в глазок і відкрила двері і побачила свого чоловіка, який стояв прямо перед дверима і обвинуваченого, який вже був на міжсходовій площадці між другим та третім поверхами. Вона дуже розхвилювалася, так як чоловік був весь в побілці, обличчя червоне. Вона запитала у нього, що трапилося. Він відповів, що на нього накинувся сусід. Побілка була на голові, одязі. На підлозі валявся савок, віник та було багато сміття. Вона розхвилювалася і чоловік сказав, щоб вона зайшла до квартири. І в цей час спускався знайомий чоловіка на ім`я ОСОБА_17 , і спитав що трапилося. Чоловік йому почав розповідати, а вона зайшла в квартиру, і випила заспокійливе, так як вона була вагітна. Через деякий час прийшов чоловік і сказав, що у нього болить голова. Побув деякий час з нею і пішов в лікарню, а вона залишилася вдома. Також на щоці у чоловіка була кров. В той день вона була вихідна, вона працювала позмінно, лаборантом. Її допитував слідчий вдома в січні 2015 року. Конфліктів з іншими мешканцями не було.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 суду показав, що потерпілого знає, у відносинах не перебуває, обвинуваченого не знає. Дату він не пам`ятає в січні 2014 року в ранці, точної години він вказати не може. Він заходив до друга віддати борг і постукав до друга, йому ніхто не відкрив. Потім почав спускатися і почув розмову двох чоловіків і спустився на проліт нижче між тертім та четвертим поверхом і побачив двох чоловіків. Одним з них був потерпілий, а другий стояв спиною. Від чоловіка, який стояв спиною був удар. Він піднявся на четвертий поверх і не вмішувався. Чув брань і як боролися. Потім той чоловік піднявся на третій поверх і зайшов в якусь квартиру. Він спустився і поговорив з потерпілим, який розказав, що відбулося і потім він пішов. Удар був правою рукою в верхню частину, куди саме він не бачив. Раніше він мешкав в одному будинку з потерпілим. Він приходив до ОСОБА_19 на четвертий поверх. Він не казав, на слідстві що він віддав гроші, так як йому ніхто не відкрив. Він не пам`ятає в чому був одягнутий потерпілий та другий чоловік. Тілесних ушкоджень на потерпілому він не бачив, він був у побілці. Потерпілий працює водієм в міліції. Потерпілий вбирав і там було сміття. Чи був потерпілий у головному уборі він не пам`ятає точно. У потерпілого були відкриті двері у квартиру. Світла у під`їзді не було. Коли він спустився у квартирі стояла дружина потерпілого.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 суду показав, що потерпілий та обвинувачений його сусіди за колишньою адресою. У родинних відносинах він з ними не перебуває. Він не пам`ятає дату, це було більше року. ОСОБА_10 йому повинен гроші. Він приходив, мати не відкрила двері. Йому відомо, що потерпілий з обвинуваченим подралися. Йому не відомо, за чого вони подралися. З сусідами він у нормальних відносинах. Він не мешкає в кв. АДРЕСА_5 приблизно рік. Також він міг ночувати вдома. Вони не домовлялися про час повернення боргу ОСОБА_10 . Можливо він когось з ОСОБА_9 і бачив він не пам`ятає. Він дізнався про бійку лише через рік. Зимою цього року його викликали до директора шахти із за скарг ОСОБА_14 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_21 суду показав, що потерпілого та обвинуваченого він не знає. Підпис на лікарняному та печатка під лікарняним листом на ОСОБА_16 його. ОСОБА_16 перебувала на лікуванні денного стаціонару на базі хірургічного відділення СМСЧ № 7, де були виділені койки для денного стаціонару. Лікарняний заповнений вірно. Як вона проходила лікування, він не пам`ятає. Він лікував осіб на денному стаціонарі з 08.00 до 12.00 години так як він працював на півставки. Коли проходили на лікування він не знає. З діагнозом, який зазначений в лікарняному ОСОБА_16 могла ходити.

Допитана в якості свідка ОСОБА_22 суду показала, що потерпілий та обвинувачений - це сусіди по під`їзду, у родинних відносинах не перебуває. Півтора-два роки назад 28 січня біля 08.00 години вона зайшла в четвертий під`їзд будинку АДРЕСА_3 з метою поспілкуватися з дружиною обвинуваченого, що робити стосовно свого здоров`я. В під`їзді світла не було. Вона зайшла на площадку між першим та другим поверхами, де знаходяться поштові скрині, вона почула чоловічі голоси. Про що йшла мова вона не почула, чула що тільки голоси. Вона побачила, що на площадці другого поверху стояли потерпілий, який був до неї лівим боком та обвинувачений, який стояв навпроти потерпілого, і до неї був правим боком. Відстань була між ними до одного метра. Потерпілий стояв на площадці правим боком до двері своєї квартири, яка була прикрита. Обвинувачений стояв також на площадці ближче до сходів, спиною до них. І вона побачила як потерпілий зробив, крок і вдарив обвинуваченого два-три рази по обличчю кулаками. Обвинувачений впав на сходи спиною. Потім вона пішла і що було далі їй не відомо. Потерпілий та обвинувачений були в темному одязі. Вони були в теплому, верхньому одязі. В руках потерпілого та обвинуваченого вона нічого не бачила. Вона не пам`ятає, що було з окулярами обвинуваченого. Окуляри блеснули і все, більше вона не пам`ятає. Потім вона пішла додому. Вона була в цей день у відгулі на півдня, а потім пішла на роботу. Стосовно цього інциденту вона в міліцію не телефонувала. На вулиці вона нікого не бачила. Вона бачила обличчя потерпілого та обвинуваченого, а тому це були вони.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 суду показала, що потерпілого знає, у відносинах не перебуває, обвинувачений це її зять. 28 січня 2014 року в ранці, як завжди її зять, приїхав зранку, забирати дітей, але, щось довго не забирав, вона захотіла зателефонувати та спитати що сталося, коли трубку взяла донька, вся у сльозах. Донька її поросила зайти до них, вона почала одягатися та набирати міліцію, але ніхто не брав трубку, вона забігла з сусіднього під`їзду до їхнього, та зайшла до квартири. На полу валялася куртка вся у крові, у ванній плакала донька. Вона забігла у ванну та побачила зятя, це було не обличчя, а сплошне кроваве місиво, а донька його приводила до почуття, а їй вона сказала забрати дітей, щоб вони цього не бачили. І вона відвела дітей у садок, а коли вернулась, вони вже збиралися у лікарню, та викликали міліцію і швидку. Вони вийшли з квартири, та спускаючись десь біля другого поверху, вискочив ОСОБА_9 та догнав їх з бесідами, давайте по розмовляємо, домовимося. Вони йшли у трьох по прольоту, а він почав втискуватися між ними, а вони йому казали куди ти лізеш. І коли вони вже виходили з під`їзду, двері були відкриті, вона почала розвертатися і побачила обличчя ОСОБА_9 , воно було чисте, без ушкоджень, і він вискочив з під`їзду та побіг. Потім вони зустріли сусіда з першого поверху. А потім вона чекала дзвінка з травмпункту. Через два-три дня вона зустріла ОСОБА_9 і знову побачила його обличчя, на обличчі нічого не було.

Допитана в якості свідка ОСОБА_24 суду показала, що вона є дружиною обвинуваченого, потерпілого знає, у відносинах не перебуває. 28 січня 2014 року о 07.50 годині її чоловік отримав тілесні ушкодження за адресою АДРЕСА_3 між другим та третім поверхами. Коли вона була в коридорі то почула шум, шелест, як нібито п`яна людина об побілку шурчить. Вона включила домофон, так як у неї малі діти, вона не ризикнула вийти у під`їзд, бо переживала за дітей. Чоловік о 07.20-07.30 годині зазвичай приганяє автомобіль до під`їзду, щоб забирати дітей до садка. Чоловік у цей день був одягнутий у в`язану шапку, куртка тепла, брюки, чоботи. Її чоловік постійно ходить в окулярах, зір у нього мінус п`ять з половиною. О 07.50 годині вона побачила, що машина під`їхала, сказала дітям що батько підіймається, одягаємо перчатки, пройшло хвилин 5 після того як включила домофон, а ОСОБА_25 не має. Вона взяла мобільний телефон щоб набрати його, щоб спитати чому так довго, і тут дзвінок у двері. Вона відкрила двері і побачила картину, яку не тільки побачила вона, а й діти, після якої діти вже на протязі двох років бояться цього молодого чоловіка, а картина була така: були розбиті окуляри, губа з якої капала кров, гематоми, гематома була навколо ока, гематома була на щоці дуже велика, на правій стороні, тому що коли вона його обмивала, він почав спускатися у низ та втрачати свідомість. Вона в цей час почала телефонувати мамі, щоб вона прийшла та забрала дітей. Вона телефонувала в міліцію, викликала наряд, а також телефонувала у швидку. Міліцію вони не дочекались і вона зрозуміла, що її чоловікові все поганіше та поганіше, та потрібно їхати до лікарні. Вони почали спускатися, мама і вона вели ОСОБА_25 . ОСОБА_9 вийшов якраз в той момент коли вони спускалися. ОСОБА_9 вирішив вступити з ними у діалог, що він не винен, та те що він не хотів, що її чоловік його перший штовхнув, на що вона йому відповіла. Штовхнув, то покажи де, тому що на ньому нічого не було. Далі вони привезли його у лікарню, у нього був струс мозку. На відстані пів метру вона бачила ОСОБА_9 . Вона окрім ОСОБА_9 бачила в низу, ще й сусіда з першого поверху ОСОБА_26 , він спитав у чому справи, так як він ще бачив ОСОБА_25 під`їджаючого та він його привітав. ОСОБА_11 бачив ОСОБА_9 , так як він йшов за ними, а потім кудись побіг. Через два дні до неї підходив ОСОБА_9 , він з нею розмовляв, він ходив на роботу, його бачили люди, та на ньому нічого не було, тобто не було ушкоджень. На той момент він працював водієм в міліції. Коли він підходив, то він просив пробачення, казав що компенсує всі затрати, але вона сказала, що тільки через суд. У лікарні її чоловік пробув десь близько двох тижнів. Вона є медсестра і фармацевт. В під`їзді були сутінки. Це було побиття, а не бійка. Вона не була там присутня.

Відповідно до висновку експерта № 554 від 04 грудня 2014 року, згідно довідки з травмпункту № 929 МЛ № 4 м. Павлограда від 28 січня 2014 року у ОСОБА_3 підшкірна гематома в області волосистої частини голови та по гематомі в області лівого передпліччя та лівого стегна. Давність заподіяння пошкоджень може відповідати 28 січня 2014 року. Виявлені ушкодження не мають характерних (індивідуальних) ознак, що дозволяють ідентифікувати знаряддя, якими вони заподіяні. Судово-медичних даних про послідовність завдання ушкоджень не має. Не виключена можливість отримання таких тілесних ушкоджень, також при падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню. Не виключена можливість утворення ушкоджень при обставинах на які вказує потерпілий /Т. 2 а.к.п. 17-18/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 04 грудня 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_3 , в ході якого потерпілий показав механізм спричинення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а саме: нанесення ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_3 одного удару кулаком правої руки в область обличчя. Від якого ОСОБА_3 вдарився об стіну. В цей час ОСОБА_4 наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя /Т. 2 а.к.п. 19-23/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16 грудня 2014 року за участю свідка ОСОБА_4 , в ході якого свідок на місці показав механізм спричинення йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, а саме: нанесення ОСОБА_3 свідку ОСОБА_4 одного удару правою рукою в область обличчя, після чого одразу наніс один удар лівою рукою в обличчя в область скроні. Від ударів ОСОБА_4 впав на сходи та втратив свідомість. Отямившись ОСОБА_4 побачив, як ОСОБА_3 сидів зверху на тілі ОСОБА_27 /Т. 2 а.к.п. 58-65/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23 січня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_3 , в ході якого потерпілий на місці показав механізм спричинення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а саме: нанесення ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_3 правою рукою кулаком в область обличчя. Манько поштовхнувся. В цей час ОСОБА_14 наніс один удар лівою рукою, а саме кулаком по голові. Після чого ОСОБА_9 від ударів вдарився головою об щиток. В це час ОСОБА_14 хотів нанести удар ОСОБА_9 , але ОСОБА_9 схватив руки ОСОБА_14 та вони почали боротися. Від боротьби ОСОБА_9 та ОСОБА_14 впали на сходи. ОСОБА_14 на сходах почав руками здавлювати тіло ОСОБА_9 /Т. 2 а.к.п. 66-76/.

Відповідно до карти № 146 хворого денного стаціонару поліклініки, стаціонару вдома, ОСОБА_16 , 1988 року народження, перебувала з 17 січня 2014 року по 31 січня 2014 року на лікуванні на денному перебуванні хірургічного відділення з ліжками денного перебування ДЗ «СМСЧ № 7 МОЗ України».

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Частиною 1 ст.125 КК України передбачена кримінальна відповідальність лише за умисне легке тілесне ушкодження. З об`єктивної сторони, характеризується причинним зв`язком між вказаними діями та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень. Характерною ознакою суб`єктивної сторони даного складу злочину є лише умисна форма вини. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є карним.
Суд, дослідивши під час судового розгляду даного кримінального провадження всі зібрані та надані сторонами докази, кожний окремо, а також в своїй сукупності, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами не доведена вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що в свою чергу свідчить про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, виходячи з такого.

Ніхто зі свідків, допитаних в судовому засіданні не пояснив скільки ж саме обвинувачений наніс ударів потерпілому та куди саме. Так, свідок ОСОБА_18 зазначив, що «...спустився на проліт нижче між тертім та четвертим поверхом і побачив двох чоловіків. Одним з них був потерпілий, а другий стояв спиною. Від чоловіка, який стояв спиною був удар. ... ОСОБА_28 був правою рукою в верхню частину, куди саме він не бачив».

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 не були присутні безпосередньо під час подій та не бачили механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а свідок ОСОБА_22 показала, що саме потерпілий вдарив обвинуваченого.

Експерт ОСОБА_15 зазначив, що «Була вказана гематома волосистої частини голови. В розумінні волосистої частини голови, це може бути лобно тім`яна область, скроняна. В якій саме частині волосистої голови була гемотома в медичній документації не зазначено».

Сам же потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що «обвинувачений вдарив його два рази в голову... Потім він схватив обвинуваченого за руки, а коли крутилися впали на лівий бік вже на сходах. Під час падіння він головою не вдарився».

Не підтвердили факту умисного нанесення обвинуваченим ударів потерпілому в голову з відповідними наслідками у вигляді легких тілесних ушкоджень у формі підшкірної гематоми в області волосистої частини голови та по гематомі в області лівого передпліччя та лівого стегна і протоколи проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 .

На слідчому експерименті 04 грудня 2014 року потерпілий ОСОБА_3 показав механізм спричинення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а саме: нанесення одного удару кулаком правої руки в область обличчя. Від якого ОСОБА_3 вдарився об стіну. В цей час ОСОБА_4 наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя.

На слідчому експерименті 23 січня 2015 року потерпілий ОСОБА_3 на місці показав механізм спричинення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а саме: нанесення правою рукою кулаком в область обличчя. Манько поштовхнувся. В цей час ОСОБА_14 наніс один удар лівою рукою, а саме кулаком по голові. Після чого ОСОБА_9 від ударів вдарився головою об щиток. В це час ОСОБА_14 хотів нанести удар ОСОБА_9 , але ОСОБА_9 схватив руки ОСОБА_14 та вони почали боротися. Від боротьби ОСОБА_9 та ОСОБА_14 впали на сходи. ОСОБА_14 на сходах почав руками здавлювати тіло ОСОБА_9 .

На фото фототаблиці до протоколів слідчого експерименту від 04 грудня 2014 року та від 23 січня 2015 року потерпілий показував, що обвинувачений наносив йому удари саме в передню частину голови, тобто обличчя.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист з прав людини тягар доказування лежить на стороні обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у скоєні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами не було доведено, що в його діях наявний склад злочину, передбачений ч.1 ст.125 КК України. Зокрема, відсутні належні докази того, що виявлені у потерпілого ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в області волосистої частини голови та по гематомі в області лівого передпліччя та лівого стегна, утворилися саме в результаті протиправних і умисних дій ОСОБА_4 , тобто, що саме такі наслідки перебувають у причинному зв`язку із діями обвинуваченого, так само як і не доведено його умисел на спричинення, саме таких тілесних ушкоджень потерпілому, а тому суд вважає за можливе та необхідне виправдати ОСОБА_4 через відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.
В зв`язку з наведеним, цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн. підлягає залишенню без розгляду.

Речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та виправдати в зв`язку з відсутністю в його діяннях складу зазначеного кримінального правопорушення.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн. залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1