Справа № 738/1667/15-к
№ провадження 1-в/738/424/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року Менський районний суд
Чернiгiвської області
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2015 року до Менського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.10.2013 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 119 КК України до 3 років обмеження волі. Зараховано в строк відбування термін перебування під вартою з 22.03.2013 року по 24.03.2013 року.

Строк відбуття покарання рахується з 05.11.2014 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник установи в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 , зарекомендував себе посередньо, постійно потребує нагадувань та контролю, на думку представника він не довід своє виправлення та перевиховання, а тому звільнення його умовно достроково від відбування покарання є передчасним.

Прокурор в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, а тому не заслуговує застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно достроковому звільненні від покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 19.02.2014 року, відбув більше 1/2 частини строку призначеного покарання, працевлаштований робітником столярної дільниці на виробництві установи, до праці ставиться добре, поставлені перед ним завдання виконує. За час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання тільки під наглядом адміністрації. Постійно потребує нагадувань для дотримання розпорядку дня установи. Заходи виховного характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них не завжди правильно, не робить для себе належних висновків.

Враховуючи грубі порушення режиму утримання за період з 29.05.2014 року по 23.04.2015 року та наявність заохочень, це свідчить про нестабільну поведінку засудженого та пристосовницький характер відбування покарання, для отримання певних благ в свою користь.

Крім цього, як слідує з матеріалів справи ОСОБА_4 вже неодноразово засуджувався за вчинення злочинів з іспитовим строком, але покладених на нього судом обов`язків не виконував, в результаті чого іспитовий строк скасовувався. Засуджений ОСОБА_4 має вже четверту судимість, неодноразово звільнявся умовно достроково від відбування покарання, однак вчиняв нові злочини, а тому він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки за межами установи.

На пiдставi викладеного i керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.10.2013 року, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1