№ 336/7301/15-к
Пр. № 1-кп/336/614/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, з середньою технічною освітою, що зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

за ст. 15 ч. 2 і ст. 186 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2015 року, близько 17 години 15 хвилин, обвинувачений, керуючись умислом на грабіж, біля будинку № 21 по вул. Димитрова в м. Запоріжжі, схопивши лівою рукою ланцюжок із золота 585 проби вагою 15 грамів вартістю 9000 грн. з підвіскою із золота 585 проби вагою 5 грамів вартістю 3000 грн. на шиї потерпілої ОСОБА_6 , яка рухалась в зазначеному місці назустріч обвинуваченому, намагався відкрито заволодіти згаданими коштовностями потерпілої, проте реалізувати свій умисел не зміг з причин, що не залежать від його волі, оскільки потерпіла утримувала ОСОБА_5 на місці пригоди до приїзду співробітників міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні замаху на відкрите викрадення чужого майна за викладених обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що на вчинення грабежу його спонукала потреба в грошових коштах. В зазначений час в зазначеному місці він рухався з другом по вул. Димитрова назустріч потерпілій, прикраса на шиї якої привабила його увагу, і він раптово вирішив відкрито заволодіти нею. З метою реалізації умислу він лівою рукою схопив ланцюг на шиї потерпілої, намагаючись зірвати його, проте потерпіла схопила його за одяг, перешкоджаючи його руху. Він намагався звільнитися від її рук, що зумовило падіння дівчини на землю, де потерпіла охопила руками його ногу і не відпускала, одночасно голосно закликаючи перехожих викликати правоохоронців. Під час намагання вирватися від ОСОБА_6 він втратив ланцюг, який виявили на землі на місці пригоди співробітники міліції, що швидко приїхали за викликом.

Заявив, що шкоду від грабежу усунено, оскільки предмет викрадення повернутий потерпілій.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування майнової і моральної шкоди визнав повністю і заявив, що добровільно відшкодував шкоду в розмірі ціни позову в день судового засідання 28 грудня 2015 року.

У скоєнні злочину щиро розкаявся, заявивши, що повністю усвідомив протиправність та соціальну небезпечність вчиненого та щиро шкодує про те, що сталося.

Показання обвинуваченого про фактичні обставини кримінального провадження повністю підтвердила в суді потерпіла, заявивши, що не має претензій майнового та морального змісту до обвинуваченого через повне добровільне відшкодування ним спричиненої шкоди.

У зв`язку з викладеним просить про прийняття її відмови від позову в кримінальному провадженні.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися.

Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст.186 КК України як закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

ОСОБА_5 вперше вчинив кримінально каране діяння середньої тяжкості.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, добровільно повністю відшкодував заподіяну злочином як майнову, так і моральну шкоду.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

Сукупність перелічених пом`якшуючих обставин з урахуванням позитивних характеристик винного, думки потерпілої про призначення обвинуваченому несуворого покарання у вигляді штрафу дають суду всі підстави для призначення мінімального розміру самого м`якого покарання, встановленого в санкції частини статті обвинувачення, у вигляді штрафу, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Відмова від цивільного позову у кримінальному провадженні за заявою потерпілої підлягає прийняттю судом.

Процесуальних витрат в кримінальному провадженні немає.

Речовий доказ предмет викрадення, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - належить поверненню їй за належністю.

У відсутність в судовому засіданні клопотань учасників кримінального провадження про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, який був застосований на стадії досудового розслідування і строк дії якого сплив 15 листопада 2015 року, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 1 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі, кратному п`ятдесяти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, у сумі 850 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Прийняти відмову від позову потерпілої ОСОБА_6 .

Речовий доказ ланцюг з підвіскою із золота 585 проби, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - повернути їй за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1