Провадження № 1-кп/498/148/15 Справа № 498/927/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2015 року смт. Велика Михайлівка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великозименове, Великомихайлівського району, Одеської області, з неповною середньою освітою, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Новгородка, Новгородківського району Кіровоградської області, українка, громадянка України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, безробітна, неповна середня освіта, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на утримані двоє малолітніх дітей 4 та 5 років, не судима
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
27. 06. 2015 року, біля 01.00 годин, маючи намір на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 прибули до території домоволодіння, яке належить ОСОБА_4 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , упевнивши у відсутності господаря домоволодіння та сторонніх осіб, шляхом розбиття скла вікна, проникли через вікно будинку до приміщення будинку, звідки таємно викрали масляний радіатор б/у вартістю 180 грн., 1 банку краски ємкістю 1 кг, вартістю 30 грн., 2 банки краски ємкістю 3 кг. вартістю 60 грн. за 1 банку, 2 покривала розміром 1,2 м х 0,6 м б/у вартістю 80 грн. за одне покривало, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 490 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Допитані в судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнали повністю.
ОСОБА_6 суду пояснила, що дійсно 27.06.2015 року біля 01.00 годин вона за попередньою змовою з ОСОБА_5 прибули до домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом розбиття скла вікна проникли в будинок через вікно звідки таємно викрали масляний радіатор б/у вартістю 180 грн., 1 банку краски ємкістю 1 кг. вартістю 30 грн., 2 банки краски ємкістю 3 кг. вартістю 60 грн. за 1 банку, 2 покривала розміром 1,2 м х 0,6 м б/у вартістю 80 грн. за одне покривало, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 490 гривень. Після чого з місця скоєння злочинку зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив пояснення ОСОБА_6 та підтвердив факти, які викладені в обвинувальному акті.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч. 3, ст. 185 КК України, та кваліфікує його за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи покарання обвинуваченим, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 3 ст. 185 КК України, що злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особи винних, які раніше не судимі, по місцю проживання характеризуються позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинувачених, що передбачено п.1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставин, що обтяжують вину обвинувачених відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до покарання у вигляді позбавлення волі.
Однак враховуючи те, що підсудні раніше не судимі, розкаються у вчинені злочину, за місцем проживання характеризуються позитивно, суд приходить до висновку, що підстав для ізоляції підсудних від суспільства немає, а покарання їм може бути призначено з випробуванням.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнати винуватими у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їм покарання, за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі кожному.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строк якого встановити 3 (три) роки кожному.
На підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засуджених обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі масляний радіатор б/у вартістю 180 грн., 1 банку краски ємкістю 1 кг, вартістю 30 грн., 2 банки краски ємкістю 3 кг. вартістю 60 грн. за 1 банку, 2 покривала розміром 1,2 м х 0,6 м б/у вартістю 80 грн. за одне покривало, вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394, 395 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1