Апеляційний суд Херсонської області
Справа №11а-1463/2010 Головуючий у 1 інстанції: Дорошинська В.Е.
Категорія ст. 186 ч.2 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

16 листопада 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Грушицького А.А.,

суддів Гемми Ю.М., Коровайка О.І.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.,

адвоката ОСОБА_1Г.і захисника ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 вересня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, такого, що не має судимості;

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі у кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою з 27.01.2010 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди 250 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за те, що він, 01 січня 2010 року близько 22 години, знаходячись у районі магазину «Щедрий пан», розташованого по вул. Мира у м. Херсоні, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, відкрито викрав у ОСОБА_4 гроші у сумі 150 грн., мобільний телефон «Самсунг», вартістю 950 грн., стартовий пакет з рахунком на 100 грн., чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1200 грн..

У поданих апеляціях:

-прокурор в апеляції з доповненнями до неї посилається на незаконність вироку щодо ОСОБА_3, вказуючи на те, що на порушення вимог ст. 334 КПК України суд не мотивував, чому він взяв до уваги показання потерпілого і свідків обвинувачення, а показання потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні не взяв до уваги;

-адвокат ОСОБА_1 просить скасувати вирок щодо ОСОБА_3, а справу повернути на додаткове розслідування у звязку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю дізнання та досудового слідства, істотним порушенням кримінально-процесуального закону, та змінити запобіжний захід на підписку про невиїзд. В обґрунтування доводів указує, що вирок суду ґрунтується на припущеннях, а також на доказах, здобутих незаконним шляхом, неповно перевірених доказах, які мають істотне значення для правильності висновків суду щодо фактичних обставин справи. Так, суд не дав належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин події і часу вчинення злочину, які є суперечливими, його поясненням про те, що перед проведенням упізнання йому показали фотографію засудженого, що є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а також показанням свідка ОСОБА_5 про те, що потерпілий був у нетверезому стані і йому пояснив, що не запамятав особу злочинця, який був у жовтій куртці, та охарактеризував ОСОБА_4 як особу, що легко піддається впливу з боку сторонніх осіб. При цьому суд не навів мотивів, з яких він відхилив ці показання, та не зясував, чи може потерпілий правильно сприймати факти, що мають доказове значення, і давати показання про них, оскільки він був звільнений від проходження службу у Збройних силах України з діагнозом: дефекти мовного апарату з невротичними проявами. Також суд безпідставно відкинув показання засудженого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про непричетність засудженого до вчиненого злочину. Крім того, на порушення вимог ст. 257 КПК України суд безпосередньо не дослідив показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, які приймали участь в якості понятих при проведенні впізнання та відтворення обстановки і обставин події відповідно. Тому вважає, що органу досудового слідства належить встановити особу, що вчинила пограбування потерпілого, ретельно встановити фактичні обставини справи;

-засуджений ОСОБА_3 у своїй апеляції наводить аналогічні доводи та прохання;

-захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 подав апеляцію аналогічну за змістом з апеляцією адвоката ОСОБА_1

У запереченнях на апеляцію прокурора адвокат ОСОБА_1 вказує на її необґрунтованість, яку просить залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції прокурора з доповненнями, пояснення адвоката ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3 про підтримання доводів своїх апеляцій, останнє слово ОСОБА_3, в якому він просив скасувати вирок щодо нього, а справу повернути на додаткове розслідування, перевіривши матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ст. ст. 367 ч.1 п.3, 370 ч.2 п.12 КПК України, однією з підстав з скасування вироку при розгляді справи в апеляційному суді є: істотне порушення кримінально-процесуального закону. Вирок в усякому разі належить скасувати, якщо і обвинувальний висновок не затверджений прокурором.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при попередньому розгляді справи щодо ОСОБА_3, не звернув уваги на те, що обвинувальний висновок не затверджений прокурором (а.с.82 - 91), тобто не виконав вимоги ст. ст. 237, 244, 249-1 КПК України, а тому суд не мав права постановляти вирок.

Дане порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотним, без усунення яких справа не могла бути призначена до судового розгляду, і яке відповідно до п.12 ч.2 ст.370 КПК України тягне за собою безумовне скасування вироку щодо ОСОБА_3 та повернення справи на додаткове розслідування.

При додаткового розслідування необхідно усунути зазначені порушення вимог кримінально-процесуального закону та перевірити доводи захисту, викладені в апеляціях.

З урахуванням тяжкості злочину, у вчинення якого він обвинувачується, та даних про його особу, підстав для зміни запобіжного заходу, як про це просять в апеляціях засуджений і захисники, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляції прокурора з доповненнями, адвоката ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 вересня 2010 року щодо ОСОБА_3 - скасувати, а справу повернути на додаткове розслідування прокурору Дніпровського району м. Херсона.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 - тримання під вартою залишити без змін.

Головуючий:

Судді: