ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/1890/16-к
№ 1кс/201/1134/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: представника заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області стосовно не здійснення процесуальних дій у визначений строк, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, в якій скаржник просить суд визнати таку бездіяльність незаконною, а також зобов`язати прокурора Дніпропетровської області розглянути скаргу останнього, подану в порядку ст. 308 КПК України.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги.

Суд, безпосередньо вислухавши скаржника та прокурора, а також дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_5 просить суд визнати бездіяльність прокурора, яка полягає у не наданні йому своєчасної інформації незаконною.

Однак, зіставляючи перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, який може бути оскаржений під час досудового розслідування в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України з вимогами даної скарги, суд приходить до висновку, що такі вимоги не є предметом оскарження до слідчого судді на досудовому розслідуванні.

До того ж, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вимоги скарги в частині зобов`язання прокурора Дніпропетровської області розглянути скаргу останнього, подану в порядку ст. 308 КПК України, задоволенню не підлягають з тих підстав, що відповідно до приписів зазначеної статті лише підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, проте ОСОБА_5 в ході судового розгляду не надав жодних доказів наявності будь-якого із вищезазначеного переліку процесуального статусу в межах заявлених кримінальних проваджень і прокурором йому такі положення законодавства у відповіді роз`яснено.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику наступне. Особа набуває процесуального статусу потерпілого з моменту прийняття слідчим, прокурором або судом рішення (постанови або ухвали суду) про залучення її до провадження як потерпілого. До цього моменту, за умови попереднього звернення такої особи із заявою у кримінальному провадженні, а також у випадку прийняття рішення про відмову у визанні її потерпілою, вона має процесуальний статус іншого учасника кримінального провадження заявника та користується правами визначеними ч. 2 ст. 60 КПК України.

Вмотивована постанова слідчого або прокурора про відмову у визнанні особи потерпілим, може бути оскаржена особою, якій відмовлено у визанні потерпілою, слідчому судді (ч. 5 ст. 55, пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України). Так само під час досудового розслідування, відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржена заявником бездіяльність прокурора, яка полягає, крім іншого, у неприйнятті процесуального рішення (постанови) про залучення особи до провадження як потерпілого або про відмову у визнанні її потерпілою після отримання заяви від цієї особи про вчинення кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи зазначені обставини справи і відповідні приписи законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області стосовно не здійснення процесуальних дій у визначений строк залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1