Справа № 462/3674/15-к
У Х В А Л А
22 травня 2015 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність прокурора Залізничного району м. Львова,

встановив:

Скаржник подала до суду скаргу, в якій просить визнати протиправною бездіяльність прокурора Залізничного району м. Львова ОСОБА_6 щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі її заяви на імя Генерального прокурора України щодо вчинення злочину суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 ; зобов`язати прокурора Залізничного району м. Львова ОСОБА_6 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі її заяви про вчинення злочину суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 . Крім того, скаржник скаржилася на дії та бездіяльність Генерального прокурора України та прокурора м. Львова.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.05.2015 року скарга в частині скарги на протиправну бездіяльність Генерального прокурора України та прокурора м. Львова була повернута скаржнику.

Скаржник та її представник у судовому засіданні скаргу підтримали, мотивуючи тим, що бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей, які містяться у його заяві про кримінальне правопорушення до ЄРДР є протиправною.

У судовому засіданні прокурор прокуратури проти скарги заперечив, зазначивши, що скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши скаржника, її представника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, наглядового провадження, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів наглядового провадження 11.04.2015 року скаржник, як представник Всеукраїнської громадської організації «Народний антикорупційний нагляд» звернулася до Генерального прокурора України зі заявою № 30 про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , а також суддею апеляційного суду Львівської області ОСОБА_8 та суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими.

07.05.2015 року копія зазначеної заяви надійшла з прокуратури м. Львова до прокуратури Залізничного району м. Львова для розгляду по суті в частині неправомірних, на думку скаржника, дій судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 .

Листом прокурора Залізничного району м. Львова ОСОБА_11 № 04-21/330-12 від 08.05.2015 року скаржника було повідомлено, що в ході розгляду її заяви, встановлено, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за її заявою щодо вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 на даний час немає.

Склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 375 КК України, є формальним, тому його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням певних дій, які являють собою постановлення неправосудного судового акту.

Неправосудним є такий судовий акт, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Зі змісту п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» випливає, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

У матеріалах скарги та наглядового провадження відсутні будь-які докази того, що ухвали судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , які стосуються скаржника були скасовані у апеляційному порядку, а відтак, у матеріалах скарги відсутні докази, які б вказували на те, що ухвали або рішення, які виносилися суддею ОСОБА_7 , є неправосудними, або винесені з використанням зловживання владою.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

З аналізу вищезазначеної норми КПК України слідує, що прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, яка містить повідомлення про вчинене саме кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, незгода учасника судового процесу з прийнятим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Проте, скаржник під час розгляду скарги не надала суду доказів, які б підтверджували доводи, що суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 виносив неправосудні ухвали та рішення, або вчинив інші злочини, передбачені іншими статтями Особливої частини КК України, як зазначено у скарзі.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки прокурором правомірно не було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , оскільки така заява не містять відомостей про вчинене кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 .

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність прокурора, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання протиправною бездіяльності прокурора.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання протиправною бездіяльності прокурора, і тому у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність прокурора Залізничного району м. Львова - відмовити.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили в день її проголошення.

Слідчий суддя: / підпис /

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Секретар с/з: ОСОБА_2