АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 665/846/15-к
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/791/1093/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 cт. 125 КК України
У Х В А Л А
іменем України
21 грудня 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000288 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості;

засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 7 000 гривень.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 09 травня 2015 року близько 22:35 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та особа, щодо якої кримінальне провадження виділено в окреме провадження, прибувши до помешкання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , на підставі особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_8 чисельні удари металевим прутом по голові та тілу, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 вказує на незаконність вироку щодо ОСОБА_7 у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування доводів указує, що суд при призначенні покарання недостатньо врахував особу обвинуваченого, який умисно з іншою особою, на очах його родини побили його металевим прутом. Не враховано судом і такі обставини, що ОСОБА_7 у визначеній формі щодо визнання ним вини, не покаявся, заподіяну йому матеріальну та моральну шкоду, не відшкодував. Вважає, що суд необґрунтовано частково задовольнив його цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, не врахувавши належним чином стан його здоров`я, тривалість лікування, перенесені фізичні та моральні страждання. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, з урахуванням обставин, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст. 125 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і ці висновки суду в апеляційній скарзі потерпілим не оспорюються.

Твердження потерпілого в апеляційній скарзі про неповноту судового розгляду є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів провадження, у процесі досудового розслідування та судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, перевірялися позиції сторін обвинувачення та захисту шляхом допиту обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідження протоколу слідчих дій, висновків судово-медичної експертизи, яким судом дано належну оцінку у вироку.

Крім того, матеріали кримінального провадження щодо іншої особи, яка разом з обвинуваченим заподіяла потерпілому легкі тілесні ушкодження, на що вказує апелянт, виділено в окреме провадження і в даному випадку не могли розглядатись в судовому засіданні, оскільки судовий розгляд відповідно до ч.1 ст.337 КПК України проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах відповідно до обвинувального акта, із якого випливає, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і ця стаття не передбачає відповідальність за вчинення цього злочину групою осіб.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, не виявлено.

Доводи потерпілого про м`якість призначеного покарання є безпідставними.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про його особу, що він позитивно характеризується за місцем постійного проживання, має сім`ю та двох неповнолітніх дітей на утриманні, працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, які є обставинами, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, і з урахуванням цих обставин, суд обґрунтовано обрав йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. (а.п.41- 49)

Водночас, як убачається з матеріалів провадження, суд хоча і не послався у вироку, але фактично врахував поведінку самого потерпілого, який не заперечував той факт, що він у вечірній час знаходився в барі, де образив ОСОБА_7 , принижуючи його гідність. За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, з мешканцями села веде себе по хамські, по характеру неврівноважений, конфліктний (а.п. 30).

Доводи потерпілого про неправильне вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди є непереконливими.

Рішення суду про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у сумі 7000 грн., на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, обґрунтовано доказами, наданими на підтвердження цивільного позову, узгоджується з принципом розумності та справедливості, відповідає характеру і обсягу моральних страждань потерпілого за наслідками отриманих травм.

Як установлено судом, потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням характеру й тривалості фізичних та моральних страждань, негативних наслідків у результаті вчиненого злочину, які зазнав потерпілий.

Даних, які б свідчили про те, що у справі неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, не встановлено, а тому апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 21 грудня 2015 року
Ухвала набрала законної сили 21 грудня 2015 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2