АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/288/15 Справа № 695/3579/14-к Категорія: ч.2 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурораОСОБА_7
обвинуваченогоОСОБА_8
захисникаОСОБА_9
законного представника потерпілоїОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чапаєвка, Золотоніського району, Черкаської області, громадянин України, українець за національністю, з середньою освітою, пенсіонер, не одружений, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та якому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

Цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_10 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 145 гривень 32 копійок та моральну шкоду в сумі 5000 гривень, а разом 5145 гривень 32 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 витрати на правову допомогу в розмірі 750 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком ОСОБА_8 22.02.2014 року, перебуваючи поблизу свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар палицею в потиличну область голови малолітній ОСОБА_12 , 2003 року народження, чим спричинив їй тілесні ушкодження у виді травми голови зі струсом головного мозку, що згідно висновку судово-медичної експертизи №147 від 18.06.2014 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись з вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2015 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду та ухвалити відносно ОСОБА_8 виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі не заперечуючи встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах досліджених в судовому засіданні та яким дана правильна юридична оцінка.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_8 своєї вини, його винуватість підтверджується наданими в судовому засіданні показами:

- неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 , про те що 22.02.2014 року о 12 годині 30 хвилин їй на мобільний телефон зателефонувала мама та попросила, щоб вона вийшла до автобусної зупинки зустріти її. Зустрічала вона мати з собакою. Коли після зустрічі ОСОБА_10 вони втрьох поверталися із автобусної зупинки, собака в черговий раз вирвався у неї з рук та побіг до подвір`я ОСОБА_8 , який у цей час був у дворі. Вона забігла за собакою у двір ОСОБА_8 та коли нахилилась, відчула удар у потиличну частину голови і побачила в руках останнього велику дерев`яну палицю. Злякавшись вона побігла до свого двору, де впала та знепритомніла. Коли отямилась, біля себе побачила лікарів, які їй надавали медичну допомогу. Також ОСОБА_12 пояснила, що в той день у неї на голові була одягнута в`язана шапка. Після отриманої травми перебувала на стаціонарному лікуванні три тижні у м. Черкаси;

- законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_10 про те, що 22.02.2014 року вона поверталась із м. Черкаси. Приблизно о 12 годині 30 хвилин зателефонувала дочці ОСОБА_12 та попросила зустріти її з автобуса. Коли вони підходили до паркану ОСОБА_8 , із рук ОСОБА_13 вирвався собака, який побіг у сторону двору ОСОБА_8 , а ОСОБА_13 побігла за ним. Вона побачила, як з подвір`я ОСОБА_8 вибіг ОСОБА_8 з палкою в руках, якою наніс ОСОБА_12 удар по голові. Після цього, остання відійшла до себе у двір, а ОСОБА_8 почав наносити удари палицею їй по руках та по руках ОСОБА_14 . Коли воно разом з ОСОБА_14 зайшла до себе у двір, побачила непритомну Діану після чого зателефонувала сільському голові та викликала швидку допомогу. Лікар швидкої допомоги надала першу медичну допомогу. На другий день ОСОБА_12 стало зле та вона була госпіталізована до Черкаської обласної дитячої лікарні, де перебувала на лікуванні три тижні;

- свідка ОСОБА_14 , яка надала в судовому засіданні показання, аналогічні з показаннями ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ;

- свідка ОСОБА_15 про те, що 22.02.2014 року він чув скандал на вулиці, коли вийшов то побачив ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , які стояли біля двору ОСОБА_8 ;

- показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про те, що з 08.00. години 22.02.2014 року по 08.00. годину 23.02.2014 року вони як працівники міліції несли службу в добовому наряді. До чергової частини Золотоніського МВ УМВС по лінії 102 надійшло повідомлення про те, що в с. Чапаєвка Золотоніського району відбувається конфлікт громадян. По приїзду на місце, було оглянуто місце де відбувся конфлікт та опитано учасників конфлікту. В цей час до подвір`я однієї із сторін конфлікту під`їхала швидка медична допомога. Вони бачили як малолітній дівчинці, яка постраждала від конфлікту, надавали медичну допомогу. Від лікарів почули, що у дівчинки ймовірно струс головного мозку і її необхідно негайно госпіталізувати. Зі слів матері дівчинки знає, що останню побив сусід від чого та забігши у двір де проживає, впала на землю та втратила свідомість;

- свідка ОСОБА_19 про те, що 22.02.2014 року вона перебувала на чергуванні. В цей день був виклик до с. Чапаєвка Золотоніського району і по приїзду, зі слів рідних, було встановлено, що ОСОБА_12 , 2003 року народження постраждала внаслідок конфлікту із сусідом, який вдарив дівчинку палицею по голові. Вона як лікар надала дівчинці першу медичну допомогу та запропонувала її госпіталізувати, оскільки по симптомам у останньої був струс головного мозку та стрес;

Винуватість ОСОБА_8 також підтверджується письмовими доказами:

- рапортом інспектора-чергового чергової частини Золотоніського МВ УМВС вх. №835 від 22.02.2014 року, згідно з яким зареєстровані дані про конфлікт в АДРЕСА_2 ; (а.м.д.к.п. 22);

- протоколом огляду місця події від 22.02.2014 року, де зазначене місце та сліди події (а.м.д.к.п. 25);

- висновком судово-медичної експертизи №147 від 19.06.2014 року та акту судово-медичного дослідження від 19.05.2014 року, згідно з якими у ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів (предмета), по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; (а.м.д.к.п. 18, 50);

Крім цього, під час апеляційного розгляду кримінального провадження була проведена повторна судово-медична експертиза №1654 від 21.09.2015 року, згідно з якою травма голови зі струсом головного мозку у ОСОБА_12 могла виникнути як від удару головою при падінні з положення стоячи (з висоти власного зросту), так і від удару по голові палицею.

Таким чином, повторною судово-медичною експертизою№1654 не спростований той факт, що травму голови зі струсом головного мозку потерпіла ОСОБА_12 отримала не від удару палицею по голові.

Дослідивши докази в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку, що удар ОСОБА_8 палкою по голові потерпілої ОСОБА_12 знаходиться у причинному зв`язку з отриманням останньою легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, дослідивши обставини кримінального провадження та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням показання свідків та надані сторонами кримінального провадження докази, дійшов правильного висновку про те, що вони в сукупності є достатніми та необхідними для визнання пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення доведеним у повному обсязі.

На думку колегії суддів, дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, судом першої інстанції кваліфіковано правильно.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини та його покази, надані в судовому засіданні суду першої інстанції, що не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів розцінює як обраний спосіб захисту останнього та його намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Колегія суддів погоджується з критичним висновком суду першої інстанції щодо показів свідка ОСОБА_20 , оскільки вони не узгоджуються з показами інших свідків та спростовуються матеріалами та обставинами кримінального провадження.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено судом першої інстанції відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу винного, всіх обставин кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом також враховано, що у відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, та особі обвинуваченого, який є пенсіонером (а.м.д.к.п. 107), не одружений, утриманців не має, за місцем проживання характеризується позитивно (а.м.д.к.п. 77), має ряд заохочень(а.м.д.к.п. 108-111), незадовільний стан здоров`я (а.м.д.к.п. 105), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.м.д.к.п. 78), раніше не судимий (а.м.д.к.п.75-76), з урахуванням обтяжуючої покарання обставини, яку суд першої інстанції не визнав вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої особи, на думку колегії суддів призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш суворого покарання, про що в своїй апеляції просить прокурор, колегія суддів не вбачає.

З приводу пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 апеляційних скарг до суду не надходило.

Перевіривши матеріали цивільного позову заявленого законним представником потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_10 на суму 145 гривень 32 копійки матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції правильно прийняв рішення про часткове задоволення цивільного позову.

В матеріалах кримінального провадження на підтвердження матеріальної шкоди містяться квитанції на 145 гривень 32 копійки, які були витрачені на лікування потерпілої ОСОБА_12 .

Щодо моральної шкоди, то враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу потерпілої, характер та обсяг тілесних ушкоджень, фізичних, душевних та психічних страждань останньої та їх наслідків, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції правильно визначив розмір моральної шкоди у сумі 5000 гривень.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2015 року є законним, обґрунтованим і вмотивованим, будь-яких підстав передбачених ст.ст.408, 409 КПК України для його зміни чи скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 - залишити без задоволення, а вирок Золотоніського районного суду Черкаської області від 13.01.2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді