Справа № 1/0310/54/11 Провадження №11/773/34/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 4 ст. 115 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області в скаладі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою на постанову Любомльського районного суду від 21 серпня 2015 року, якою залишено без розгляду його апеляційну скаргу на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 19 липня 2011 року ,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Любомльського районного суду від 19 липня 2011 року ОСОБА_8 засуджений за п. 4 ч. 2ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

21 серпня 2015 року постановою Любомльського районного суду апеляційну скаргу ОСОБА_8 на вирок залишено без розгляду. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дане питання вже було предметом розгляду в суді і ОСОБА_8 ухвалою від 10.03.2015 року Любомльського районного суду відмовлено у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку Любомльського районного суду від 19 липня 2011 року через його пропуск без поважних причин. В поданій апеляційній скарзі питання про поновлення строку засудженим не ставиться , а сам текс викладено не змістовно, що не дає можливості його прочитання.

Не погоджуючись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Любомльського районного суду від 21 серпня 2015 року, відновити йому строк на апеляційне оскарження вироку Любомльського районного суду від 19 липня 2011 року, оскільки пропустив його з поважних причин, а саме не зміг оформити апеляційну скаргу в силу своєї юридичної неграмотності.

В доповненні до апеляції, захисник ОСОБА_7 вказала, що на час винесення постанови судом від 21 серпня 2005 року ОСОБА_8 був позбавлений права на захист, тому ця постанова є незаконною.

Заслухавши доповідача, який доповів суть рішення суду першої інстанції, ким і в якому обсязі воно оскаржене, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просять скасувати постанову Любомльського районного суду від 21.08.2015 року та поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду від 19.07.2011 року, думку прокурора, який вважає, що відновлення строку для оскарження вироку немає, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, вирок у справі яким засуджено ОСОБА_8 проголошено 19.07.2011 року в порядку КПК України 1960 року.

Того ж дня копія вироку під розписку була вручена засудженому ОСОБА_8 (а.с.243), однак, у встановлений строк засуджений та його захисник апеляцію на вирок не подали.

Ухвалою Любомльського районного суду від 27.09.2013 року строк апеляційного оскарження засудженому ОСОБА_8 відновлено, а в ухвалі засудженому роз`яснено його право апеляційного оскарження вироку суду протягом п`ятнадцяти діб з моменту вручення йому копії даної ухвали через адміністрацію установи відбуття покарання(а.с.278-279).

Копію ухвали від 27.09.2013 року та вироку суду від 19.07.2011 року ОСОБА_8 отримав через адміністрацію Сокирянської ВК №67, про що свідчить його розписка від 14.10.2013 року, завірена печаткою колонії (а.с. 282), що спростовує твердження засудженого про неотримання ним зазначених копій судових рішень.

Однак, у встановлений законом строк засуджений ОСОБА_8 апеляції на вирок суду не подав.

Ухвалою Любомльського районного суду від 28.07.2014 року ОСОБА_8 також було відновлено строк на касаційне оскарження вироку і роз`яснено право подати касаційну скаргу (а.с. 297-298).

Ухвалою від 10.03.2015 року засудженому ОСОБА_8 відмовлено у відновленні строку апеляційного оскарження вироку суду на його клопотання, з яким він звернувся 10.02.2015 року (а.с.307), а ухвалою від 12.06.2015 року відновлено строк апеляційного оскарження ухвали Любомльського районного суду від 10.03.2015 року. (а.с. 322)

Після чого, 06.08.2015 року останній повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на вирок Любомльського районного суду від 19.07.2011 року. (а.с. 333-335)

Постановою Любомльського районного суду від 21 серпня 2015 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на вирок суду залишено без розгляду, оскільки питання про поновлення такого строку у ній скаржником не порушувалось.

У відповідності до ст. 349 КПК України (в редакції 1960 року) апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно ч. 1 ст. 353 КПК України (в редакції 1960 року) у разі подання апеляції з пропуском встановленого ст. 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення, апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

ОСОБА_8 апеляцію на вирок Любомльського районного суду від 19 липня 2011 року повторно подав з пропуском строку на апеляційне оскарження і клопотання про його поновлення не заявляв. Крім того, дане питання вже було предметом розгляду в суді першої інстанції у задоволенні якого було відмовлено у зв`язку з пропуском апеляційного строку на оскарження вироку суду без поважних причин.

Як підтверджується вищенаведеними доказами, засуджений, у встановлений законом строк, отримав вирок суду та ухвалу суду про поновлення апеляційного строку на його оскарження, мав можливість вчасно оскаржити вирок суду, однак не оскаржив, а тому постановою Любомльського районного суду від 21.08.2015 року підставно залишено апеляційну скаргу ОСОБА_8 без розгляду.

Доводи засудженого в даному випадку про неможливість вчасно оформити апеляційну скаргу в силу його юридичної неграмотності є безпідставними та необгрунтованими, оскільки ОСОБА_8 був забезпечений захисником на досудовому слідстві та під час розгляду кримінальної справи.

Крім того, захисник ОСОБА_9 подавав заперечення на апеляцію прокурора, якою останній оскаржував вирок Любомльського районного суду від 19.07.2011 року (а.с. 247), що теж підтверджує можливість подання апеляційної скарги ОСОБА_8 та його захисником на даний вирок у встановлений законом строк (а.с. 247).

Твердження захисника в доповненні до апеляції про те, що ОСОБА_8 був позбавлений права на захист під час винесення постанови Любомльським районним судом від 21 серпня 2015 року є безпідставними, оскільки дане рішення відповідно до ст. 353 КПК України (в редакції 1960 року) постановлялося одноособово головуючим у справі, а до цього всі клопотання ОСОБА_10 вирішувалися судом з участю його захисника ОСОБА_9 .

Будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку Любомльського районного суду від 19.07.2011 року ОСОБА_8 не навів і під час апеляційного розгляду його скарги від 23.09.2015 року в Апеляційному суді Волинської області.

За наведених обставин, підстав для відновлення строку ОСОБА_8 на апеляційне оскарження вироку Любомльського районного суду від 19.07.2011 року, колегія не вбачає.

Постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування за обставин, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_11 і доповненні до неї захисника ОСОБА_7 , немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), п. 11 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду від 21 серпня 2015 року без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженому ОСОБА_8 - з момнту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4