Справа № 464/6847/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/813/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25.08.2015 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25.08.2015 року про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Апелянт оскаржувану ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_7 засуджений 27.06.2003 року Апеляційним судом Рівненської області за ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного суду України від 25.11.2003р. вирок Апеляційного суду Рівненської області змінено та призначено покарання 15 років позбавлення волі. На день розгляду справи засуджений відбув 13 років 1 місяць 10 днів, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 1 рік 10 місяців 20 днів. Востаннє, 06.08.2015 року, комісією ЛВК № 48 було відмовлено ОСОБА_7 у скеруванні подання до суду щодо можливого його умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення і потребує контролю. Тому, щодо ОСОБА_7 не можна застосувати умовно-дострокове звільнення.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, а засуджений їх заперечив та просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, а також заслухавши пояснення прокурора, засудженого, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення вказаного клопотання не відповідає вимогам закону та матеріалам справи виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся в суд з заявою про його умовно дострокове звільнення. Дана заява ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25.08.2015 року була задоволена. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з матеріалів заяви про застосування умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_7 , неодноразово судимий, після скоєння злочину, передбаченого ст.. 206 ч.1 КК України, за який 08.08.2001 р. засуджений Млинівським районним судом Рівненської області на один рік виправних робіт, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий особливо тяжкий злочин, за який і по даний час відбуває покарання.

Засудженому ОСОБА_7 комісія ЛВК №48 неодноразово відмовляла в застосуванні щодо нього умовно-дострокового звільнення, оскільки останній не довів своє виправлення і не став на шлях виправлення. 07.08.2014р., комісія установи задоволила клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього ст. 101 КВК України, як до такого, що стає на шлях виправлення, і засудженого було переведено до дільниці соціальної реабілітації. Тобто засуджений ОСОБА_7 тільки почав ставати на шлях виправлення. Востаннє , 06.08.2015 року, комісією ЛВК № 48 було відмовлено ОСОБА_7 у скеруванні подання до суду щодо можливого його умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення і потребує контролю.

Вказані обставини судом першої інстанції в повній мірі не враховані, а їм дана не вірна оцінка, а тому ухвала суду першої інстанції є не законною та не обґрунтованою і підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці ще не довів своє виправлення, щоб до нього можливо було застосувати умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи все вище наведене, керуючись ст. 404, 407 КПК України, ст.81 КК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

задоволити апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_6 .
Скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25.08.2015 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9