АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-135 Головуючий у 1-й інстанції Самсонова Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді: Денисенко Л.М.

Суддів: Гавриш В.М., Голубенко Н.В.

з участю прокурора: Остапенко С.В.

адвоката: ОСОБА_2

обвинуваченого: ОСОБА_3 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали подання за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 01 квітня 2011 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою стосовно обвинуваченого за ч.2 ст.205,ч.2 ст.366 КК України

ОСОБА_3, 14 вересня 1968 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню

дитину та дитину-інваліда, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 м.

Кременчук Полтавської області, зареєстрованого за адресою вул..

Красіна, 67 кв.З м. Кременчук Полтавської області, відомості щодо

наявності або відсутності судимостей в матеріалах справи відсутні, Задоволено подання заступника начальника ВРКС СВ ПМ ДПА у Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Згідно з поданням ОСОБА_3 органами досудового слідства обвинувачується у придбанні з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, приватного підприємства <<Кремнет», а також у складанні та видачі ним як службовою особою ГШ»Кремнет» завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Також згідно матеріалів подання протягом 2009-2010 років службові особи ГЕП «Кремнет» під час здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства незаконно формували податковий кредит для ряду підприємств за нібито виконані роботи, надані послуги та поставлені товарно-матеріальні цінності, які надавалися останнім не в повному обсязі.

01 лютого 2011 року по вказаному факту заступником прав>аі Полтавської області порушено кримінальну справу за ознаками передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

21 лютого 2011 року ВРКС СВ ПМ ДПА у Полтавській порушено кримінальну справу за ч.2 ст.205 КК України, та кримінальні справи об»єднані в одне провадження.

23 березня 2011 року ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 115 України за підозрою у вчиненні вказаних злочинів.

25 березня 2011 року ОСОБА_3 пред»явлено обвинувача^, вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.205, ч.2 ст.366 КК України.

ЗО березня 2011 року відносно ОСОБА_3 та службових ос «Дайвер» за фактом умисного ухилення від сплати податків у з розмірах, за попередньою змовою групою осіб за ознаками І передбаченого ч.2 ст.212 КК України порушено кримінальну справ) ст.205 КК України.

Задовольняючи подання про обрання запобіжного заходу у виді під варту, місцевий суд послався на те, що ОСОБА_3 обвинувачу вчиненні злочинів нетяжкого та середньої тяжкості, за які з передбачено покарання у виді позбавлення волі на термін, більший і роки, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, постійногс проживання у м. Полтаві не має. За місцем проживання обвинувач* проживає.

При розгляді подання суд також взяв до уваги, що ОСОБА_3 І обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, відносно ньогопорушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 1 КК України, тому у суду є підстави вважати, що перебуваючи нЛ обвинувачений може продовжити злочинну діяльність.

Як вбачається з матеріалів подання, працівники міліції неодно намагались викликати ОСОБА_3 для допиту, але повістки . отримував, члени сім»ї повістки для передачі обвинуваченому отршИішіі відмовлялись.

Тому суд дійшов до висновку, що перебуваючи на волі, обвинувач,, може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилитися від сліпі ж, суду, продовжити злочинну діяльність, а інші запобіжні заході ні забезпечать його належної поведінки.

Не погоджуючись з таким рішенням суду захисник ОСОБА_2 інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 в апеляції вказує, що постанові підлягає скасуванню, оскільки висновки суду про обрання обвинувачі.

запобіжного заходу у виді взяття під варту не відповідають факи обставинам справи, злочин, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 є тяжким та не носить ознак насилля.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Остапенко С.З залишення постанови суду без змін, захисника ОСОБА_2 в іктез обвинуваченого ОСОБА_3, який підтримав подану апеляцію та тг скасувати постанову суду та обрати запобіжний захід у виді підписні невиїзд, перевіривши доводи апеляції і матеріали справи, колегія суддів знаходить, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.З постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» має місце роз»яснення, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв»язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов»язків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України, і його належної поведінки.

Згідно ч.2 ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства, суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

На підставі, ст. 150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених в ст. 148 цього Кодексу, необхідно врахувати тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров»я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Із матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів нетяжкого та середньої тяжкості, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, проживає у місці Кременчуці, постійного місця проживання у м. Полтаві не має, за місцем реєстрації обвинувачений не проживає, обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, відносно нього знову порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може продовжити злочинну діяльність.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно, відповідно до положень ст.ст. 14, 165-2 КПК України, задовольнив подання слідчого щодо обрання запобіжного заходу - взяття під варту, а тому немає підстав для задоволення апеляції.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 01 квітня 2011 року про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - без змін.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6