У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.02.2016 м. Ужгород
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, несудимого
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено домашній арешт.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 6646 грн. процесуальних витрат.
Згідно вироку, ОСОБА_6 , працюючи на посаді оперуповноваженого сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області у званні майора міліції, будучи працівником правоохоронного органу, до службових обов`язків якого входило проведення в установленому законом порядку дослідчих перевірок матеріалів, розгляд листів та заяв підприємств, юридичних осіб, державних адміністрацій з питань, що належать до компетенції підрозділу, діючи умисно, з корисливих мотивів, протягом часу з 09 липня 2014 року по 14 липня 2014 року вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.
Після цього, о/у СДСБЕЗ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 , вирішивши використати вказану ситуацію у власних корисливих інтересах, які полягали у його протиправному збагаченні, а також скориставшись тим, що його давній знайомий ОСОБА_15 , працюючий оперуповноваженим сектору розкриття злочинів, пов`язаних з незаконним заволодінням автотранспортом Управління карного розшуку УМВС України в Закарпатській області, якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_6 , знайомий із ОСОБА_13 , організував за посередництва ОСОБА_15 зустріч з ОСОБА_13 .
У подальшому, 08.07.2014 близько 14 год. ОСОБА_6 , реалізовуючи свої злочинні наміри, в ході зустрічі з ОСОБА_13 , яка мала місце в приміщенні кафе «5х5» по вул. Українській в м. Ужгороді, роз`яснив останньому, що за зібраними ним матеріалами за вищевказаними заявами громадян стосовно останнього буде розпочато кримінальне провадження і він, тобто ОСОБА_13 , буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме за протиправне, шляхом обману та зловживання довірою заволодіння їхніми грошовими коштами.
При цьому, ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_13 в тому, що за умови сплати йому 1000 доларів США, як неправомірної вигоди вирішить зазначене питання таким чином, що припинить перевірку за вказаними зверненнями, і в такий спосіб він, тобто ОСОБА_13 , зможе уникнути кримінальної відповідальності.
Після цього, ОСОБА_6 , бажаючи переконати ОСОБА_13 в достовірності повідомлених останньому відомостей з приводу наявності на вирішенні у нього матеріалів перевірки за заявами вищевказаних громадян і в такий спосіб схилити останнього до передачі неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США під час розмови у вказаному кафе продемонстрував ОСОБА_13 вищеописані звернення, із змісту яких вбачається, що особи просять вжити заходів стосовно ОСОБА_13 , оскільки він незаконно, на їхню думку, заволодів їхніми грошовими коштами, чим у такий спосіб переконав ОСОБА_13 у невідворотності настання для нього негативних наслідків за результатами розгляду даних звернень у вигляді притягнення його до кримінальної відповідальності.
В результаті цього ОСОБА_6 створив умови, за яких ОСОБА_13 вимушений був погодитися передати неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США за припинення ОСОБА_6 перевірки за заявами вказаних громадян, з метою недопущення настання для себе вищезазначених негативних наслідків.
Наступного дня, 09.07.2014 в другій половині дня, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його протиправному збагаченні, попередньо домовившись про зустріч, зустрівся в приміщенні кафе «5х5» по вул. Українській в м. Ужгороді, де одержав для себе від ОСОБА_13 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США та 1200 грн., за вирішення, з використанням свого службового становища, питання про припинення стосовно ОСОБА_13 перевірки за зверненнями.
В той же час, 09.07.2014 року ОСОБА_6 , умисно, за результатом розгляду вищевказаних заяв директора благодійного фонду «Громадський край» ОСОБА_16 , громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , склав та підписав висновок про припинення подальшої перевірки стосовно ОСОБА_13 , який надав для погодження начальнику СДСБЕЗ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_14 , начальнику штабу Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_17 та для затвердження начальнику Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_18 .
Крім цього, 09.07.2014 року до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області з Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області надіслано аналогічні заяви директора Благодійного фонду «Громадський край» ОСОБА_16 та громадянки ОСОБА_10 , стосовно ОСОБА_13 щодо неповернення ним ОСОБА_19 грошових коштів в сумі 120 доларів США. 10.07.2014 вказані заяви, відповідно до резолюції заступника начальника СДСБЕЗ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_20 , були передані для розгляду та перевірки о/у СДСБЕЗ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області майору міліції ОСОБА_6 .
Після цього, 11.07.2014 року ОСОБА_6 , умисно, за результатом розгляду вищевказаних заяв громадянки ОСОБА_10 , повторно склав та підписав висновок про припинення подальшої перевірки стосовно ОСОБА_13 , який надав для погодження начальнику СДСБЕЗ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_14 , начальнику штабу Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_17 та для затвердження начальнику Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_18 .
У подальшому, цього ж дня, в період часу з 17 год. 57 хв. по 18 год. 25 хв., ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його протиправному збагаченні, знову домовився про зустріч та зустрівся з ОСОБА_13 у приміщенні кафе-бару по АДРЕСА_2 , де о 18 год. 30 хв. одержав для себе від ОСОБА_13 другу частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, за вирішення, з використанням свого службового становища, питання про припинення стосовно ОСОБА_13 перевірки за зверненнями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Після цього, 14.07.2014 року близько 11.00 год. ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його протиправному збагаченні, знаходячись у приміщенні кафе-бару готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Ужгород, вул. Кошицька, 6, одержав для себе від ОСОБА_13 решту раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США, за вирішення, з використанням свого службового становища, питання про припинення стосовно ОСОБА_13 перевірки за зверненнями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після чого був викритий на місці вчинення злочину працівниками УСБ України в Закарпатській області.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати і постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити за ч. 3 ст. 368 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах та в органах державної влади, управління, місцевого самоврядування на строк 3 роки з конфіскацією майна, та зі спеціальною конфіскацією, а також на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання майор міліції. Наголошує на тому, що судом першої інстанції безпідставно виключено з обвинувачення кваліфікуючу ознаку вимагання хабара і лише на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що хабар він не вимагав, які слід оцінювати критично, оскільки у такий спосіб останній намагається уникнути кримінальної відповідальності. Однак судом першої інстанції не взято до уваги показання ОСОБА_6 , що саме за його ініціативи відбувались зустрічі з ОСОБА_13 , а також те, що він доводив до відома ОСОБА_13 факт перебування на його розгляді звернень громадян та наявність у нього повноважень щодо прийняття рішення по них. При цьому, як зазначає прокурор, висновки суду про те, що ОСОБА_13 прагнув обійти установлену процедуру розгляду поданих щодо нього звернень з метою недопущення настання для себе негативних наслідків, тобто давав хабар за вчинення незаконних дій, є хибними, так як суперечать показанням ОСОБА_6 про проведення ним перевірки стосовно ОСОБА_13 у відповідності до закону, а також показанням ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 . Апелянт наголошує, що суд першої інстанції, кваліфікуючи дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 368 КК України, в резолютивній частині вироку не зазначив редакцію норми кримінального закону, застосованої у даному кримінальному провадженні.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 вказує, що вирок суду є законним та обґрунтованим, просить залишити такий без змін. Вважає подану прокурором апеляційну скаргу безпідставною, такою, що ґрунтується на припущеннях, а викладені апелянтом обставини не відповідають фактичним обставинам провадження та дослідженим у суді доказам. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 не вчиняв будь-яких дій, що дають підстав кваліфікувати його дії як вимагання неправомірної вигоди, про що правильно зазначено у вироку суду. Посилається на те, що обвинувачений здійснюючи перевірку заяв щодо ОСОБА_13 не створював будь-яких умов, за яких останній вимушений був надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів, про що доведено в суді. Наголошує, що кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 368 КК України є правильною, а покарання призначено йому відповідно до вимог ст. 65 КК України. Вважає безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення клопотання апелянта про допит свідків та дослідження доказів в апеляційному порядку, оскільки вказані процесуальні дії були проведені судом першої інстанції без будь-яких порушень.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, просять залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, допитавши свідків та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Вичерпні вимоги до обвинувального акту в собі містить ст. 291 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При цьому обвинувачення, як передбачає п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України - є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому приписами КПК України.
П. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального правопорушення обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання висунутого йому обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з посиланням на обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а в ньому викладені лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю про кримінальну відповідальність.
Таке формулювання обвинувачення, крім обставин, зазначених в диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, повинно містити посилання на наявність доведених даних про саму подію кримінального правопорушення, час, місце, спосіб, форму вини, мотив і мету його вчинення, а також інші обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в даному випадку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Проте суд першої інстанції на це увагу не звернув, і за відсутності пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, передчасно призначив та провів судовий розгляд на підставі цього акту і ухвалив обвинувальний вирок, що є неприпустимим.
Допущення наведених істотних порушень закону під час судового розгляду даного провадження перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, і, відповідно до вимог ст. 412 КПК України, є підставою для скасування вироку.
За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості перевірити доводи апеляційної скарги і переглянути вирок щодо ОСОБА_6 , тому, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, виходить за межі апеляційної скарги, оскільки це не погіршує становище обвинуваченого, скасовує вирок з наведених підстав і призначає новий розгляд кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Під час нового розгляду суду необхідно усунути наведені істотні порушення кримінального процесуального закону, виконати вимоги ст. ст. 314-316 КПК України, врахувати доводи апеляційної скарги та заперечення на неї і прийняти законне, обґрунтоване, вмотивоване рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: