УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №1-2/13 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 187 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2014 року.
Цим вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:
- 10 лютого 2004 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 309 ч. 1, 311 ч. 1 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 18 квітня 2005 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3, 309 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; постановою від 1 лютого 2007 року Богунського районного суду м. Житомира на підставі за ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від покарання на строк 1 рік 23 дня;
- 28 вересня 2007 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 309 ч. 2, 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання, -
засуджено за ст. 186 ч. 2, ст. 27 ч. 4, 186 ч. 3 КК України та призначено йому покарання:
- за ст. 186 ч. 2 КК України - 4 роки позбавлення волі;
- за ст. 27 ч. 4, ст. 186 ч. 3 КК України - 4 роки 3 місяці позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу залишено до вступу вироку в законну силу - взяття під варту. Початок строку покарання обраховано з 1 грудня 2014 року. Зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 3 грудня 2010 року по 1 грудня 2014 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:
- 11 грудня 2001 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 141 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 3 роки;
- 25 березня 2005 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 186 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 1 500 грн.;
- 15 листопада 2005 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 128, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі та штрафу в сумі 1500 гривень; звільнений по відбуттю строку покарання, -
засуджено за ст.ст. 187 ч. 3, 357 ч. 3, 309 ч. 1 КК України та призначено йому покарання:
- за ст. 187 ч. 3 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини всього майна, що належить йому на праві власності;
- за ст. 357 ч. 3 КК України - 3 місяці арешту; звільнено від відбуття покарання у зв`язку зі сплином строків давності відповідно до ст. 49 ч. 1 п. 2), ст. 74 ч. 5 КК України
- за ст. 309 ч. 1 КК України - 2 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна, що належить йому на праві власності.
Міру запобіжного заходу залишено до вступу вироку в законну силу - взяття під варту. Початок строку покарання обраховано з 1 грудня 2014 року. Зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 3 грудня 2010 року по 1 грудня 2014 року.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_3 , не працюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:
- 17 липня 2003 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 185 ч. 3, 263 ч. 2, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 2 роки;
- 26 листопада 2003 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 152 ч. 3, 153 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України на 7 років 3 місяці позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання, -
засуджено за ст.ст. 187 ч. 3, 357 ч. 3 КК України та призначено йому покарання:
- за ст. 187 ч. 3 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна, що належить йому на праві власності;
- за ст. 357 ч. 3 КК України - 3 місяці арешту, звільнено від відбуття покарання у зв`язку зі сплином строків давності відповідно до ст. 49 ч. 1 п. 2), ст. 74 ч. 5 КК України.
Міру запобіжного заходу залишено до вступу вироку в законну силу - взяття під варту. Початок строку покарання обраховано з 1 грудня 2014 року. Зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 3 грудня 2010 року по 1 грудня 2014 року.
Стягнено з засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 у солідарному порядку матеріальну шкоду у розмірі 5 495 грн. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять грн.).
Стягнено з засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області в дольовому порядку судові витрати за проведення експертиз по 412 грн. 80 коп. з кожного.
Арешт, накладений постановою слідчого СВ Богунського РВ від 20 січня 2011 року на майно ОСОБА_8 - на 1/4 ід. частки квартири АДРЕСА_2 - залишити до виконання вироку суду.
Речові докази: пакет з канабісом підлягає знищенню; електропраску «Бош» - залишено у ОСОБА_10 .
Згідно вироку, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнанні винними та засуджені за вчинення злочинів за наступних обставин:
Так, близько 16 години 14 листопада 2010 року ОСОБА_9 разом з невстановленими досудовим слідством особами, поблизу гуртожитку, який розташовано за адресою: м. Житомир, вулиця Маршала Рибалко, 32, де помітили раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_11 , який у правій руці тримав поліетиленовий пакет з продуктами харчування, а в лівій пляшку напою «Байкал».
В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 підійшов до потерпілого, а невстановлені досудовим слідством особи в цей час перебували неподалік, на відстані 4-5 метрів, і розуміючи злочинні наміри ОСОБА_9 та підтримуючи їх, спостерігали за навколишньою обстановкою.
В цей час, ОСОБА_9 попросив у ОСОБА_11 пляшку напою «Байкал», на що останній добровільно її передав ОСОБА_9 .
Після цього продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_9 запитав у неповнолітнього ОСОБА_11 , що саме знаходиться у нього в пакеті. Отримавши відповідь про наявність у пакеті продуктів харчування, ОСОБА_9 висловив до потерпілого вимогу віддати йому пакет з продуктами харчування.
Коли ОСОБА_11 відмовився, ОСОБА_9 , вирвав пакет з рук у потерпілого та утримуючи викрадене майно при собі, відійшов до невстановлених досудовим слідством осіб.
Потерпілий наздогнав їх та попросив віддати належне йому майно, на що невстановлена досудовим слідством особа, діючи в межах спільного злочинного умислу з ОСОБА_9 , раптово нанесла правою рукою три удари ОСОБА_11 в обличчя.
Після цього ОСОБА_9 разом з невстановленими досудовим слідством особами залишили місце вчинення злочину, тим самим отримавши змогу вільно розпоряджатись викраденим у неповнолітнього ОСОБА_11 майном: пляшкою води «Байкал», вартістю 5 грн. 50 коп.; ковбасою, вартістю 67 грн.; білим хлібом, вартістю 3 грн. 40 коп., а всього майном на загальну суму 75 грн. 90 коп.
В цей час, ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_12 з проханням допомогти повернути викрадене у нього майно на що той погодився і разом з ОСОБА_11 направився в сторону руху ОСОБА_9 з невстановленими досудовим слідством особами.
Наздогнавши їх поблизу Житомирської ЗОШ № 16, де вони приєдналися до невеликої групи, в кількості 5-6 чоловік, ОСОБА_12 звернувся до раніше знайомого йому ОСОБА_9 , з вимогою повернути викрадене ним у неповнолітнього ОСОБА_11 майно.
У відповідь невстановлена досудовим слідством особа, продовжуючи свої злочинні дії, які вже були направлені на утримання раніше викраденого у потерпілого ОСОБА_11 майна, підійшла до ОСОБА_12 та нанесла йому удар рукою у нижню ліву частину щелепи та ще декілька ударів по обличчю та голові чим спричинила ОСОБА_12 фізичний біль.
Після цього ОСОБА_9 разом з невстановленими досудовим слідством особами, залишивши на даному місці викрадене ними майно, зникли у невідомому напрямку.
Близько 17 години 25 листопада 2010 року, ОСОБА_9 з раніше знайомими йому ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та раніше незнайомим йому ОСОБА_15 у дворі будинків по АДРЕСА_4 розпивали спиртні напої. В цей час ОСОБА_14 повідомила ОСОБА_9 про те, що в ОСОБА_10 , який проживає за адресою АДРЕСА_5 є гроші в сумі 1 700 грн. і у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Близько 20 години 30 хвилин цього ж дня ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 пішли до ОСОБА_8 додому, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 де ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 , що він знає, кого можна пограбувати і, що у ОСОБА_10 знаходяться гроші в сумі 1 700 грн., на що ОСОБА_17 погодився, тим самим вступив з Прищепою в злочинну змову.
Близько 21 години 25 листопада 2010 року, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , в стані алкогольного сп`яніння, знаходились поблизу будинку № 9 по вулиці Парниковій в м. Житомирі.
ОСОБА_7 , реалізуючи спільний з ОСОБА_9 злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним із проникненням у житло, переслідуючи корисливий мотив, про що він повідомив ОСОБА_8 , на що останній погодився і таким чином підтримав злочинний умисел ОСОБА_7 , тим самим вступивши в попередню злочинну змову.
ОСОБА_8 подзвонив в двері квартири АДРЕСА_6 , двері відчинив ОСОБА_10 , і ОСОБА_8 , діючи в межах спільного злочинного умислу тримаючи у своїй правій руці ніж, який був у нього при собі, висловив до ОСОБА_10 , погрозу про застосування насильства.
В цей час ОСОБА_7 кулаком правої руки умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 удар в праву сторону щелепи. Потерпілий ОСОБА_10 злякавшись, забіг в одну з кімнат квартири. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , діючи в межах спільного злочинного умислу слідом за потерпілим забігли до кімнати.
ОСОБА_7 підійшов до потерпілого та кулаком правої руки наніс ОСОБА_10 удар в обличчя.
Від вказаного удару ОСОБА_10 , не втримався на ногах та впав на ліжко. Після цього ОСОБА_8 , обома руками взяв потерпілого за ліву руку, таким чином долаючи його волю до опору, а ОСОБА_7 почав наносити ОСОБА_10 удари по тілу та обличчю.
Потім ОСОБА_18 разом з Шевчуком, поклали потерпілого на підлогу обличчям донизу, заламали йому руки за спину та скотчем, який був у них при собі, зв`язали потерпілому руки та ноги.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , ногами умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 удари по обличчю та тулубу.
ОСОБА_8 спостерігав за потерпілим ОСОБА_10 , щоб останній не зняв скотч, а ОСОБА_7 , діючи в межах спільного злочинного умислу, почав оглядати шафи та полички, які знаходились у вказаній квартирі з яких разом з ОСОБА_8 заволоділи:
- мобільним телефоном «Самсунг 11-210», вартістю 150 грн.;
- карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн.;
- мобільним телефоном «Самсунг Е 390», вартістю 1000 грн.;
- карткою оператора мобільного зв`язку «Діджус», вартістю 25 грн.;
- праскою фірми «Бош», вартістю 450 грн.;
- ДВД - магнітофоном «Део», вартістю 300 грн.;
- авто магнітолою «LG», вартістю 250 грн.;
- чоловічою дублянкою вартістю 2 000 грн.;
- паспортом громадянина України ОСОБА_10 , в якому знаходились 1 700 грн.;
- зарплатною карткою «Укрсоцбанку», карткою «Агро комбанку», 2 ма картками «БТА банку».
Своїми діями спричинили ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 5 945 грн. після чого місце вчинення злочину залишили.
Крім того, у невстановлений досудовим слідством час, влітку 2010 року ОСОБА_8 , перебуваючи на Соколовському кар`єрі в м. Житомирі знайшов біля кущів згорток з фольги, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуана), масою - 9,57 грам (у висушеному стані).
Після цього, утримуючи при собі незаконно придбаний наркотичний засіб, переніс його вулицями м. Житомира до квартири АДРЕСА_2 .
Близько 22 години 3 грудня 2010 року, ОСОБА_8 був затриманий працівниками міліції в цій квартирі і у нього було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуана), масою - 9,57 грам (у висушеному стані), який ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
В апеляції засуджені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не погоджуються з вироком суду першої інстанції в зв`язку з тим, що не були взяті до уваги докази та факти, які мають суттєве значення в даній справі.
В доповненнях до апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 зазначив, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з тим, що в справі відсутні будь-які докази його вини, окрім показів потерпілого та свідків, вирок суду базується на припущеннях.
Також, вказав на порушення судом вимог до проведення впізнання особи, безпідставне стягнення з нього судових витрат та врахування як обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, на думку ОСОБА_19 , суд невірно врахував, як доказ його вини, протокол відтворення обстановки та обставин події, оскільки в даному протоколі не вказано, що саме ОСОБА_19 вчинив розбій.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляцій засуджених, пояснення засудженого ОСОБА_19 , який просив задовольнити подані апеляції, виступи учасників в дебатах та останньому слові засудженого ОСОБА_17 , обговоривши доводи апеляцій та перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, колегія суддів вважає, що подані апеляції не підлягають задоволенню з урахуванням наступного.
Посилання засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в апеляціях на їх незаконне засудження є необґрунтованими, такими, що спростовуються матеріалами справи.
Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що увечері 25 листопада 2010 року до нього в квартиру приблизно о 22-23 годині подзвонили, коли відчинив двері, увірвалися ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які стали його бити, зв`язали ноги та руки скотчем, обшукали його квартиру та викрали у нього гроші, які залишилися від продажу автомобіля, майно та паспорт.
На момент допиту в суді, точно події не пригадує, проте не заперечував того, що було вказано у протоколі. Під час подій відчував реальну загрозу своєму життю. До цих подій знав ОСОБА_18 , а ОСОБА_17 впізнав по обличчю та взуттю. Під час розслідування впізнав ОСОБА_17 , йому ніхто з працівників міліції не говорив кого впізнавати.
В показаннях потерпілого під час досудового розслідування було вказано також і про наявність в руках у ОСОБА_18 ножа, яким йому погрожували.
Окрім зазначених показань, вина ОСОБА_17 та ОСОБА_18 доводить і іншими доказами у справі, а саме :
- протоколом усної заяви про скоєння злочину, у якому вказано, що подія мала місце 25 листопада 2010 року та що злочин щодо потерпілого скоєно двома чоловіками (т. 1 а.с. 69).
- протоколом огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_7 , у якому було зафіксовано обстановку у квартирі після вчинення злочину (т. 1 а.с. 71), зокрема були виявлені плями бурого кольору і в коридорі і в кімнаті, що підтверджує покази потерпілого про застосування щодо нього насильства;
- показаннями свідка ОСОБА_20 , який підтвердив, що потерпілий ОСОБА_10 є його сусідом, приблизно о 23 годині хтось постукав у його двері, коли він відчинив, то побачив, ОСОБА_10 , який був весь побитий та замотаний скетчем, був одягнутий у домашній одяг, сказав, що його побили особи, які були чи то у шапках, чи у масках на обличчі. Він пропонував викликати швидку, але ОСОБА_21 відмовився;
- показаннями свідка ОСОБА_22 , яка вказала, що не змогла додзвонитися по телефону брату - Завірюсі, а тому прийшла до нього зранку о 9 годині, брат був побитий, в квартирі безлад, розкидані речі, були плями крові, на її запитання брат розповів, що ввечері йому подзвонили у двері, а коли він відкрив двері на нього напали і почали бити, забрали гроші, паспорт, два мобільних телефони, праску, магнітолу, дві дублянки. До цих подій брат продав автомобіль, а тому скоріше всього шукали гроші. Зі слів брата знає, що було два чоловіки, зв`язали його скотчем, потім він звертався до сусіда, який брата і звільнив. Брат розповідав, що ті, що напали, були в масках і з ножем, один був у білому взутті, з викраденого повернули лише праску;
- висновком судово-медичної експертизи № 190 від 13 січня 2011 року, згідно якого, виявлені у Завірюхи тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, могли виникнути за обставин, вказаних потерпілим;
- даними протоколу відтворення обстановки та обставин подій з участю потерпілого, відповідно до якого ОСОБА_21 підтвердив надані ним показання щодо обставин вчинення злочину, під час якого ним були отримані тілесні ушкодження та було викрадено його майно;
- даними протоколів пред`явлення осіб для впізнання, відповідно до яких потерпілим були також впізнані, серед пред`явлених йому осіб, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , як особи, що вчинили відносно нього злочин, що також зазначено у відповідних протоколах (т. 1 а.с. 117-122)
- показаннями свідка ОСОБА_23 , яка вказала, що вночі 25 листопада 2010 року її брат ОСОБА_8 прийшов додому разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , брат був дома хвилин 20, потім в її кімнаті працівники міліції знайшли праску, але вона їй не належить. На час дачі показань працівникам міліції вона говорила неправду, щодо того, що бачила і інші речі, все це говорила зі слів працівників міліції, їх дії нікуди не оскаржувала. Що знайшли в кімнаті брата не знає;
Під час проведення 3 грудня 2010 року огляду квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено електричну праску «Бош», яка була повернута потерпілому Завірюсі.
- показаннями свідка ОСОБА_15 , який підтвердив, що коли він ішов додому з роботи, зустрів знайому ОСОБА_24 та Завірюху, разом вживали спиртне, коли йшли, то зустріли знайомих ОСОБА_24 , з якими також вживали спиртне;
Оскільки пройшов тривалий період часу з цих подій були оголошені покази свідка, надані ним під час досудового розслідуванні, які ним не заперечувалися. Відповідно до вказаних показів 24 листопада 2010 року він на вулиці зустрів ОСОБА_14 , ОСОБА_10 . Останній запросив піти до нього та випити у нього горілки, на що вони погодились. Вдома у Завірюхи вони вживали спиртні напої і Завірюха розповів їм, що отримав за поданий автомобіль 3 000 грн. 25 листопада 2010 року біля 17 години ОСОБА_14 питала його, чи перебуває в дома ОСОБА_21 . На вулиці вони зустріли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Коли вони сиділи на вулиці та вживали горілку, ОСОБА_14 про щось окремо розмовляла з ОСОБА_9 і той кудись пішов. Наступного дня він дізнався про напад на завірюху ОСОБА_25 (т. 1 а.с. 253);
- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка вказала, що вона з Прищепою ні про що не говорила. Під час досудового слідства слідчому говорила правду, підписи у протоколі допиту в якості свідка її;
- оголошеними показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно яких встановлено, що 24 листопада 2010 року вона в квартирі з ОСОБА_10 вживали спиртні напої, так як останній отримав гроші за проданий автомобіль. 25 листопада 2010 року вона знову пішла до квартири ОСОБА_21 , проте їй двері не відчинили. Вживаючи спиртні напої на вулиці разом з Прищепою, вона розповідала йому, що у Завірюхи є гроші так, як він продав свою автомашину. Наступного дня вона дізналася про напад на ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 113).
Зазначені докази в сукупності підтверджують той факт, що злочин щодо потерпілого ОСОБА_10 був вчинений шевчуком ОСОБА_26 та ОСОБА_8 , покази потерпілого щодо обставин вчинення злочину є послідовними з першого дня, не змінювалися ним, підтверджені і іншими дослідженими показами свідків та письмовими доказами.
З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Покази засудженого ОСОБА_8 щодо непричетності ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину, а вчинення його з участю іншої особи, суд правомірно визнав як намагання вигородити ОСОБА_7 . Щодо обставин скоєння злочину разом з шевчуком ОСОБА_26 засудженим ОСОБА_8 надавалися під час досудового слідстві неодноразово та добровільно. Ним вказувалося, що протягом 25 листопада 2010 року він тривалий час вживав спиртні напої в тому числі і з ним був ОСОБА_7 , який повідомив, що є квартира, яку можна пограбувати так як в ній є гроші. Він погодився і пішов разом з ОСОБА_17 , який взяв з собою скотч і вони домовились, що як тільки потерпілий відкриє двері - ОСОБА_17 ударить його кулаком в обличчя. Коли ОСОБА_21 відчинив їм вхідні двері в квартиру, ОСОБА_17 ударив його кулаком в обличчя, вони увірвались всередину і стали наносити йому удари кулаками в голову і по тілу, вимагати віддати їм гроші. Потім вони зв`язали скотчем потерпілого, обшукали квартиру, знайшли гроші та майно, яке склали в пакети, забрали все це з собою і залиши квартиру в подальшому викрадене розділили між собою, йому дісталася праска.
Дані показання засуджений ОСОБА_8 давав добровільно. Крім того його показання, дані ним на досудовому слідстві, об`єктивно узгоджуються з показаннями потерпілого, свідків, дослідженими матеріалами кримінальної справи.
Свої висновки щодо досліджених доказів та їх оцінки в сукупності з іншими наведеними у вироку доказами суд належним чином мотивував. З цим висновком погоджується і колегія суддів.
Перевіркою кримінальної справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації дій, апеляційним судом не встановлено. Висновки суду ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.
Тому викладені в апеляції доводи засудженого про те, що досудове слідство і судовий розгляд у справі проведені не об`єктивно, а висновки суду не відповідають обставинам справи, є безпідставними.
Не ґрунтуються на матеріалах справи і інші апеляційні твердження засудженого ОСОБА_7 про те, що суд безпідставно стягнув з нього судові витрати та врахував як обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України (1960 р.) судові витрати складаються:
1) із сум, що видані і мають бути видані свідкам, потерпілим, експертам, спеціалістам, перекладачам і понятим;
2) із сум, витрачених на зберігання, пересилання і дослідження речових доказів;
3) з інших витрат, що їх зробили органи дізнання, досудового слідства і суд при провадженні у даній справі.
Згідно вимог ст. 93 КПК України (1960 р.) судові витрати покладаються на засуджених, крім сум, що видані і мають бути видані перекладачам, або приймаються на рахунок держави.
При визнанні підсудного винним суд постановляє стягти з нього судові витрати. В тому разі, якщо винними буде визнано декількох осіб, суд постановляє, в якому розмірі повинні бути стягнені витрати з кожного з них, ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.
Також, не приймаються до уваги доводи ОСОБА_19 про порушення судом вимог до проведення впізнання особи, оскільки судом не проводилось пред`явлення особи для впізнання, як процесуальна дія, а лише було запитано потерпілого чи впізнає він ОСОБА_19 , як особу, що вчинила на нього напад.
При призначенні покарання ОСОБА_19 суд правильно врахував, як обставину, що обтяжує його покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина підтверджується показами засудженого ОСОБА_8 , який вказав, що в день вчинення злочину він тривалий час вживав спиртні напої, в тому числі із ОСОБА_7 .
Як видно з матеріалів справи, слідчі органи і суд дослідили всі обставини, які могли мати значення для її правильного вирішення. Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено, як і даних, які б могли свідчити про прояви упередженості щодо ОСОБА_19 та ОСОБА_8 з боку слідчих органів чи суду.
Підстави для зміни або скасування вироку за мотивами, викладеними в апеляції засудженого - відсутні.
Керуючись ст. 365, 366, 379 КПК України (1960 р.), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду, -
Апеляції засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2014 року залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 без зміни.
Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом одного місяця з моменту оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії.
Судді :