АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника КВІ ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Придніпровського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції м. Черкаси Управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , погодженого заступником голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Черкаської міської ради ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт на невідбутий строк засудженого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Начальник Придніпровського РВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області ОСОБА_8 подала до Придніпровського районного суду м. Черкаси подання, погоджене заступником голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Черкаської міської ради ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт на невідбутий строк засудженого ОСОБА_7 .

Подання мотивує тим, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе з позитивної сторони; з 27.06.2014 працює на посаді менеджера із зовнішньоекономічної діяльності ФОП ОСОБА_10 , починаючи з 14.07.2014 проводяться відрахування у розмірі 20% із заробітної плати засудженого та перераховуються на користь держави, за місцем роботи характеризується позитивно.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

В ухвалі суд указав, що ОСОБА_7 засуджений вироком Ялтинського міського суду АРК 11.08.2006 року за ч. 1 ст. 120, ч. 3 ст. 146, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.06.2014 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким в виді виправних робіт строком на 02 роки з відрахуванням 20 % в дохід держави із суми заробітку.

Крім того, суддя зазначає, що на момент розгляду справи засуджений відбув більше 2/3 призначеного судом строку покарання, але йому згідно з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.06.2014 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким в виді виправних робіт строком на 02 роки з відрахуванням 20% в дохід держави із суми заробітку.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню, оскільки він фактично виконує ухвалу суду про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року скасувати та задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги засуджений мотивує тим, що законодавством передбачено декілька пом`якшень, на які можуть розраховувати засуджені.

Зазначає, що на момент розгляду справи ним відбуто не тільки більше 2/3 строку покарання, призначеного Ялтинським міським судом АРК 11.08.2006, а навіть більше 3/4 строку згідно з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.06.2014, якою замінено невідбуту частину покарання більш м`яким в виді виправних робіт строком на 2 року з відрахуванням 20% в дохід держави із суми заробітку, тобто більше 3/4 строку від 2 років виправних робіт.

Також апелянт вказує, що він працює, і з його заробітної плати проводяться відрахування не тільки 20% згідно з рішенням суду, але й податки, єсв 36,5 %,, пдфо 15 %, 2% військового збору. Таким чином, з 09.2014 по 28.12.2015 підприємство ФОП ОСОБА_10 завдяки роботі засудженого провело відрахування (податки) у бюджет близько 50 000 грн.

За таких обставин засуджений просить застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після відбуття 3/4 строку від 2 років виправних робіт.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, які в ній наведені.

Представник КВІ підтримала апелянта.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, засудженого ОСОБА_7 , представника КВІ, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддлів вбачає, що апелянт має право на умовно-дострокове звільнення, про яке він просить в апеляцції, однак вважає, що подальше застосування до засудженого такого звільнення після того, як йому вже була невідбута частина покарання у виді позбавлення волі замінена на виправні роботи строком на два роки, повністю зведе нанівець зміст виправного та превентивного впливу на засудженого, що є основними цілями застосування до особи покарання й поставить під сумнів ефективність застосування до особи покарання як такого.

У судовому засіданні апелянт указав, що він є місцевим мешканцем м. Черкаси, постійно тут проживає і працює, проживає у цивільному шлюбі. Таким чином, по суті єдиним фактором, який на даний час фактично обтяжує становище засудженого як особи, що відбуває покарання у виді виправних робіт, є фактор необхідності сплати 20 % від заробітноїх плати в дохід держави. За даними КВІ, про що вказала представник у судовому засіданні, строк покарання ОСОБА_7 у виді виправних робіт спливає у липні 2016 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що застосовувати до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення недоцільно, що вірно визначив суд першої інстанції, оскільки на даний час він й так перебуває під впливом іншого заохочення, фактичний зміст якого лише незначно обтяжує його становище.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :