Справа №605/472/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2012 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі

Головуючого судді Седун Ф. В..

при секретарі Довгаленко О. І.

з участю прокурора Фіногенова В. В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

громадянки України , українки , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вдови , не

працюючої , проживаючої в с. Покришів ї Брусилівського району

Житомирської обл., Калинівська № 16 , раніше не судимої ,

в скоєнні злочинів , передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 1 ст.366 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, працюючи з 14.12.2011 року продавцем з покладенням обовязків завмага магазину товари повсякденного попиту с.Водотиї Брусилівського району Житомирської області ,що розташований в с. Водотиї Брусилівського району по вул.. Леніна , 27 , та належить Брусилівському районному споживчому товариству , будучи службовою і матеріально-відповідальною особою , якій були ввірені товарно-матеріальні цінності, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обовязки щодо управління та розпорядження майном , яке перебувало у її віданні , зловживаючи своїм службовим становищем , діючи всупереч інтересам служби , умисно , в особистих інтересах та інтересах третіх осіб в період з 14 грудня 2011 року по 16 лютого 2012 року , скоїла безоплатну розтрату та привласнення товарно-матеріальних цінностей з магазину с. Водотиї на Брусилівського району , що належить Брусилівському районному споживчому товариству на загальну суму 3842 грн.95 коп. , з яких товарно-матеріальних цінностей на суму 1215 грн.47 коп. вона незаконно розтратила в інтересах третіх осіб , а товарно- матеріальні цінності на суму 2627 грн.48 коп. незаконно привласнила , в результаті чого спричинила Брусилівському РайСТ матеріальні збитки. Крім того , ОСОБА_1 , з метою укриття розтрачених товарно-матеріальних цінностей , в період з 14.12.2012 року по 16.02.2012 року за місцем своєї роботи в с. Водотиї по вул.. Леніна , 27 в товарно-грошові звіти , які є офіційними документами вносила завідомо неправдиві відомості, завишаючи в названих звітах суми залишку товарів на суму розтрачених нею товарно-матеріальних цінностей з наростаючим підсумком. Так, у лютому 2012 року ОСОБА_1 , складаючи товарно-грошовий звіт , який є офіційним документом ,внесла в нього за відомо неправдиві відомості , зависивши в ньому суму залишку товарно-матеріальних цінностей на 3842 грн.95 коп. , тобто на суму розтрачених та привласнених нею товарно-матеріальних цінностей за період з 14.12.2011 р. по 16.02.2012 р. з наростаючим підсумком.

Органом попереднього слідства дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ст. 191 ч. 2 , ст. 366 ч. 1 КК України.

Підсудна ОСОБА_1 вину свою за ст. 366 ч.1 , ст. 191 ч. 2 КК України в судовому засіданні визнала повністю та визнала цивільний позов в сумі 3595 грн.81 коп., показала , що дійсно давала в борг жителям села з магазину , в якому працювала , товари на різні суми . Однак вони їй гроші не віддали .Також брала в рахунок зарплати для власних потреб з магазину продукти харчування , але гроші за них повертала в зарплату.

Чому виникла така недостача пояснити не може, але частково недостачу вона погасила . Звіти складала сама і здавала їх в бухгалтерію , суму залишку в них завищувала.. Вона виконувала адміністративно-господарськи функції , з нею був укладений договір про матеріальну відповідальність , всі товари були у її віданні. Просить суворо не карати , в скоєному щиро розкаюється , позов визнає і буде повертати суму збитку.

Крім особистого визнання своєї вини, вина підсудної ОСОБА_1 в скоєних злочинах повністю підтверджена зібраними по справі доказами :

Акти результатів перевірки цінностей та матеріали інвентаризації підтверджують , що в магазині с. Водотиї , у завмага ОСОБА_1 виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 3842 грн.95 коп. Інвентаризація проведена за період з 14.12.2011 року по 16.02.2012 року. ( а. с.28-33 ,39 )

Протоколом виїмки від 06.04.2012 року товарно-грошових звітів , протоколом огляду речових доказів товарно-грошових звітів , складених ОСОБА_1 і зданих нею в бухгалтерію Брусилівського РайСТ за період з 14.12.2011 року по 16.02.2012 року, підтверджується завищення в них суми залишку товарно-матеріальних цінностей з наростаючим підсумком . Сума завищеного залишку становила по кінцевому товарно-грошовому звіту за період з 14.12.2012 по 16.02.2012 року 3842 грн.95 коп. Постанова про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінальної справи від 15.04.2012 року свідчить що влучені під час виїмки документи визнані речовими доказами та приєднані до справи.

( а. с. 25-26 , 34-37 , 125 ,126-127 )

Випискою з розпорядження № 71 правління Брусилівського районного споживчого товариства від 12.12.2011 року підтверджується що ОСОБА_1 прийнята на роботу продавцем магазину ТПП с. Водотиї з повною матеріальною відповідальністю, з виконанням обовязків завмага. ( а. с.5 )

Копія договору про повну матеріальну відповідальність , укладеного між Брусилівським РайСТ та ОСОБА_1 14.12.2011 р. свідчить , що ОСОБА_1 приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання ввірених їй матеріальних цінностей. ( а. с. 6- 7 )

Із посадових обовязків продавця / завмага / вбачається що продавець/ завмаг / відповідає за збереження товарно-матеріальних цінностей . ( а. с. 20 )

Представник цивільного позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позов в сумі 3595 грн.81 коп. та пояснила , що вказана сума до даного часу ОСОБА_1 не відшкодована. ОСОБА_1 з встановленої ревізією суми недостачі погасила лише на суму 162 грн.00 коп. , невідшкодована сума збитку становить 3595 грн. 81 коп, а тому просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 вказану суму невідшкодованого заподіяного збитку.

Довідка Брусилівського РайСТ свідчить , що ОСОБА_1 частково погасила недостачу в лютому 2012 р. в сумі 162грн. ( а. с. 21 )

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи , які ніким не оспорюються , зясувавши правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції , розяснивши їм , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку , суд вважає вину підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.191 , ч.1 ст. 366 КК України доведеною повністю і кваліфікує умисні дії підсудної ОСОБА_1 , які виразились у розтраті та привласненні ввірених їй товарно-матеріальних цінностей з магазину , заподіянні шкоди на суму 3842 грн. 95 коп. за ст. 191 ч. 2 КК України як привласнення та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , так як підсудна працювала продавцем-завмагом магазину с. Водотиї , являлась службовою особою в силу того , що займала посаду повязану з виконанням адміністративно-господарських обовязків , товарно-матеріальні цінності знаходились у її віданні , вона являлась матеріально-відповідальною особою, виявлена сума недостачі підтверджена матеріалами інвентаризації.

Дії підсудної ОСОБА_1 , які виразились у складанні і видачі завідомо неправдивих документів , внесенні завідомо-неправдивих відомостей в товарно-грошові звіти суд кваліфікує за ч. 1 ст. 366 КК України як службове підроблення , тобто складання , видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів , внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей , так як товарно-грошові звіти являються офіційними документами , підсудна , складаючи їх , умисно завишала в них залишок товарно-матеріальних цінностей з наростаючим підсумком , зависила суму залишку на 3842 грн.95 коп., що не є тяжким наслідком, та надала завідомо неправдиві товарно-грошові звіти в бухгалтерію.

Суд задовольняє цивільний позов Брусилівського районного споживчого товариства до підсудної ОСОБА_1 по відшкодуванню матеріальної шкоди в сумі 3595 грн. 81 коп. , оскільки позовні вимоги нею визнані повністю , матеріальна шкода заподіяна з вини підсудної та підтверджена дослідженими в суді письмовими доказами.

Як особа підсудна ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується позитивно. Раніше не судима. .

Обставинами , які помякшують покарання підсудної суд рахує її щире каяття в скоєному та часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин , що обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.

Обираючи підсудній міру та визначаючи їй розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів , особу підсудної , обставини , що помякшують покарання , приймає до уваги що вона раніше не судима , щиро розкаялась в скоєному і частково добровільно відшкодувала заподіяну шкоду , позитивно характеризується , та вважає , що виховання та виправлення підсудної можливе без ізоляції від суспільства , рахує за можливе примінити до ОСОБА_1 вимоги ст. 75 КК України щодо основного покарання звільнити від відбування основного покарання з випробуванням .

Керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України суд , -

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочинів , передбачених ч.2 ст.191 та ч .1 ст.366 КК України і призначити їй покарання:

За ч. 2 ст.191 КК України два роки обмеження волі з позбавленням права займати посади , повязані з матеріальною відповідальністю на строк два роки .

За ч. 1 ст. 366 КК України у виді одного року обмеження волі з позбавленням права займати посади , повязані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік .

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_1 остаточну міру покарання два роки обмеження волі з позбавленням права займати посади , повязані з матеріальною відповідальністю на строк два роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням встановивши їй іспитовий строк тривалістю два роки .

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи , періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд відносно ОСОБА_1 залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Речові докази залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Брусилівського районного споживчого товариства 3595 грн. 81 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди .

Арешт накладений на майно ОСОБА_1 скасувати.

Вирок не приводити до виконання , якщо протягом іспитового строку ОСОБА_1 виконає покладені на неї судом обовязки , не вчинить нового злочину.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Житомирський апеляційний суд через Брусилівський районний суд протягом 15 діб з дня оголошення .

СУДДЯ: Ф. В. Седун