Справа № 599/1/16-к
В И Р О К
Іменем України
21 січня 2016 року Зборівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,-
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України.
Так, 12 січня 2015 року ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний намір спрямований на безпідставне отримання державної соціальної допомоги як малозабезпечена сім`я, звернулася із заявою та зібраними документами в Управління праці та соціального захисту населення Зборівської райдержадміністрації. При цьому, нею було власноручно заповнено декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням всіх видів допомоги, в якій при заповненні розділу VI декларацій про наявність додаткових джерел для існування за період з 01.07.2014 року до 01.01.2015 року не вказала, що її чоловік ОСОБА_6 працював за межами України, де отримував заробітну плату. Таким чином, ОСОБА_4 подала недостовірні дані про доходи та майновий стан сім`ї, що стало підставою призначення та виплати державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року, в зв`язку з чим ОСОБА_4 незаконно та безпідставно отримала з державного бюджету кошти в сумі 8178,18 грн.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.І ст.190 КК України, тобто шахрайство.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме:
за ч.І ст.190 КК України - штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510 грн.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.190 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, від яких потерпілих немає.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст.190 КК України,
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 умисними діями, що виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману, тобто шахрайстві скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч.І ст.190 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду від 28 грудня 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 грудня 2015 року покарання:
за ч.І ст.190 КК України - штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510 грн.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського
районного суду ОСОБА_1