АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 1-161/11 Головуючий І інстанції:Каліберда В.А.
Номер провадження 11/2090/653/2012 Доповідач: Грошева О.Ю.

Категорія: ч.2 ст.366, ч.2 ст. 191 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2012 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - Грошевої О.Ю.,

суддів - Задніпровського О.О., Лесика С.М.,

прокурора - Крестьянінової І.А.,

засудженого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 29 грудня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працює в ПСП «Явір»заступником генерального директора, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,-

засуджений:

- За ч.2 ст. 191 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані зі здійсненням на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк до одного року. В силу ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

- За ч.2 ст. 366 до 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані зі здійсненням на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк до одного року. На підставі ч.5 ст. 74, п.3 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_1 звільнено від призначеного основного та додаткового покарання за ч.2 ст. 366 КК України у звязку із закінченням строків давності.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працює інженером Краснокутського управління водного господарства, проживаючий та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимий,-

засуджений за ч.2 ст. 366 до 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані зі здійсненням на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк до одного року. На підставі ч.5 ст. 74, п.3 ч.1 ст. 49 КК України звільнено від призначеного основного та додаткового покарання за ч.2 ст. 366 КК України у звязку із закінченням строків давності.

Згідно вироку, ОСОБА_1, являючись службовою особою, та працюючи на посаді лісничого Пархомівського лісництва ДП «Гутянський держлісгосп»Харківського державного лісогосподарського обєднання «Харківліс», вчинив службове підроблення шляхом внесення в офіційні документи завідомо недостовірних відомостей та видачу документів, що містили в собі завідомо недостовірні дані з метою отримання надлишків товароматеріальних цінностей на підприємстві, переслідуючи мету подальшого їх обернення на свою користь при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_1, відповідно до наказу № 249-к ввід 07.12.1999 року по Гутянському держлісгоспу був призначений лісничим, тобто керівником Пархомівського лісництва, розташованого за адресою: с. Козіївка, Краснокутський район, Харківська область.

В травні 2003 року, знаходячись в адміністративному приміщенні Пархомівського лісництва, ОСОБА_1 надав усну вказівку ОСОБА_3 внести в офіційний документ завідомо неправдиві відомості.

Крім того, ОСОБА_3, працюючи бригадиром тракторної бригади Пархомівського лісництва, в травні 2003 року за вказівкою свого керівника лісничого ОСОБА_1 вніс в оформлений офіційний документ наряд акт № 156 від 10.05.2003 року завідомо неправдиві відомості записав в даний акт, що на автомобіль ГАЗ-66 д.н. 19-71 ХІА, який належить Пархомівському лісництву, встановлені запчастини: двигун, коробка передач, задній міст, відповідно до вказаного акту були списані раніше зазначені запчастини на загальну суму 9600 грн., а ОСОБА_1, як керівник підприємства, підписав даний акт, зробивши лишки матеріальних цінностей на виробництві.

Внаслідок посадового підроблення і видачі вказаного документу, що містили в собі завідомо недостовірні дані Пархомівському лісництву ДП «Гутянський держлісгосп»були спричинені тяжкі наслідки у вигляді незаконного списання матеріальних цінностей на суму 9600 грн.

Крім того, в червні 2003 року, знаходячись в адміністративному приміщенні Пархомівського лісництва, ОСОБА_1 надав усну вказівку ОСОБА_3 внести в офіційний документ наряд-акт завідомо неправдиві відомості.

Так, ОСОБА_3, працюючи бригадиром тракторної бригади Пархомівського лісництва, в червні 2003 року за вказівкою свого керівника ОСОБА_1, вніс в оформлений офіційний документ наряд-акт № 207 від 01.06.2003 року завідомо неправдиві - записав в даний акт, що на автомобіль ГАЗ-66, д.н. 19-71 ХІА, який належить Пархомівському лісництву, встановлені запчастини:передній міст, роздатку, раму, кабіну, кунг, 5 колес, відповідно до вказаного акту були списані раніше зазначені запчастини на загальну суму 15600 грн., а ОСОБА_1, як керівник, підписав даний акт, зробивши лишки матеріальних цінностей на виробництві.

Внаслідок посадового підроблення і видачу вказаного документу, що містили в собі завідомо недостовірні дані, Пархомівському лісництву були спричинені тяжкі наслідки у вигляді незаконного списання матеріальних цінностей на суму 15600 грн.

Крім того, 10 лютого 2003 року по накладній № 14 від ПП «Прокус-Мастер-Принт»в ДП «Гутянське лісове господарство»надійшов автомобіль ГАЗ-66, оформлений по бухгалтерському обліку, як запчастини, на загальну суму 25200 грн.

ОСОБА_1 з метою привласнення даного автомобіля, оформленого як запчастини, загальною вартістю 25200 грн., вступив в злочинну змову з бригадиром тракторної бригади ОСОБА_3 та склали фіктивні наряди-акти № 156 від 10.05.2003 року та № 22207 від 01.06.2003 року, за якими автомобіль ГАЗ-66 вартістю 25200 грн. списали окремими запчастинами на вказану суму для ремонту наявного в господарстві автомобілю ГАЗ-66 д.н. 19-71 ХІА, які в дійсності на даний автомобільне встановлювалися.

Оформивши по бухгалтерським облікам автомобіль ГАЗ-66 вартістю 25200 грн., як списані запчастини для ремонту автомобіля ГАЗ-66 д.н. 19-71 ХІА, ОСОБА_1 в травні червні 2003 року створив в Пархомівському лісництві, надлишки запасних частин на суму 25200 грн., після чого, використовуючи своє службове становище, обернув їх на свою користь, розпоряджаючись ним, як своїм власним, і в травні 2007 року при звільненні з Пархомівського лісництва вивіз даний автомобіль за межі підприємства на територію СТОВ «Степ»смт Краснокутськ Харківської області, чим спричинив ДП «Гутянський держлісгосп»збитки на суму 25200 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду, як незаконний та необґрунтований, скасувати, кримінальну справу повернути прокурору Краснокутського району Харківської області для організації проведення додаткового розслідування. При цьому посилається на те, що органи досудового слідства не виконали вимог ст. 22 КПК України про всебічне, повне й обєктивне дослідження обставин справи, що не було усунуто у ході судового розгляду справи. Вказує на те, що у його діях відсутній склад злочину, та на те, що у суді не було досліджено жодного доказу, який би підтверджував надання ним вказівки ОСОБА_3 внести в офіційні документи - наряди акти № 156 від 10.05.2003 року та № 207 від 01.06.2003 року завідомо неправдиві відомості. Крім того, вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, також не підтверджується зібраними по справі доказами. Вказує на те, що докази, які входять в основу його обвинувачення здобуті незаконним шляхом, а саме розписка ОСОБА_1 від 13.03.2008 року (т.1 а.с.120), яка зазначена у оскаржуваному вироку як доказ його вини, про вчинення ним злочину (привласнення автомобіля ГАЗ-66 КУНГ) здобутий внаслідок застосування до нього фізичного та психічного насильства з боку невідомих осіб, що встановлено згідно показів свідка ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_1, котрі не встановлені до цього часу. Вважає, що обвинувальний висновок по справі не відповідає вимогам ст. 224 КПК України, оскільки до обвинувального висновку не додані довідки про речові докази та про цивільний позов.

В запереченнях на апеляцію засудженого прокурор вважає, що доводи апеляції є необґрунтованими та неспроможними, а вирок суду законним та обґрунтованим, оскільки вина ОСОБА_1 у скоєнні злочинів підтверджується сукупністю доказів по справі, досліджених судом. Вказує на те, що досудове слідство проведено з дотриманням вимог ст. 22 та ст. 64 КК України. Просить вирок суду залишити без змін, апеляцію засудженого ОСОБА_1 без задоволення.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в інкримінованих йому злочинах відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними доказами, які суд розглянув на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх фактичних обставин справи та оцінив у сукупності в порядку, визначеному законом.

Цих висновків суд дійшов на підставі таких доказів.

Із показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що він працював в Пархомівському лісництві помічником лісничого. Директор лісгоспу ОСОБА_6 домовився з фірмою про купівлю автомобіля ГАЗ-66. З виду автомобіль був новий, обладнаний спец. обладнанням. Після придбання вказаного автомобіля, за який віддали 60 куб. м лісу, він стояв півтора роки у лісгоспі, де його розкомплектували та залишилася сама будка для перевезення людей. Після чого його вирішили перегнати у Пархомівське лісництво. Оскільки документів на автомобіль зробити не вийшло, вирішили списати його як запчастини.

Із показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що він працював водієм в Пархомівському лісництві. В травні 2007 року ОСОБА_1 дав йому усну вказівку перегнати автомобіль ГАЗ-66 до СТОВ «Степ», керівником якого є ОСОБА_4, що він і зробив, без будь-яких подорожніх листів. Як пояснив ОСОБА_1, що він переходить тимчасово до Шарівського лісництва і щоб автомобіль не розібрали по запчастинам, поставлять його на збереження у гараж до ОСОБА_4

Із показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що у 2007 році на прохання лісничого Пархомівського лісництва ОСОБА_1 він поставив автомобіль ГАЗ-66 на збереження на території СТОВ «Степ»на невизначений термін. Доступ до автомобіля за словами ОСОБА_1 повинен був мати лише водій ОСОБА_7, який час від часу приїжджав особисто чи разом з ОСОБА_1 і, або щось брав з автомобіля, або щось туди клав. Даний автомобіль простояв на охоронюваній території господарства до весни 2008 року. Навесні 2008 року до господарства приїхали невідомі люди, які представилася працівниками УБОЗ, та попрохали надати документи по основним засобам. Перевіривши їх, запитали, чи знаходиться у нього на балансі автомобіль ГАЗ-66. Після того, як ОСОБА_4 повідомив, що не має, вони поїхали, та ОСОБА_4 теж поїхав по своїм справам. Однак, після того, як він через деякий час повернувся до господарства, біля приміщення контори знову біли працівники УБОЗу разом з ОСОБА_1 Через деякий час приїхав директор ДП «Гутянське лісове господарство»ОСОБА_6 та забрали автомобіль і вивезли з території господарства.

Були досліджені показання:

- свідка ОСОБА_8, яка показала, що в 2003 році працювала головним бухгалтером ДП «Гутянське лісове господарство». В лютому 2003 року на центральний склад лісгоспу уіли оприбутковані запчастини на автомобіль ГАЗ-66 від ПП «Прокус Мастер-Принт». В травні 2003 року внутрігосподарською накладною з центрального складу вони були передані на склад Пархомівського лісництва. В травні та червні 2003 року зазначені запчастини біли списані відповідно до нарядів-актів на виконані роботи на автомобіль ГАЗ-66, який знаходився в підзвіті Пархомівського лісничого ОСОБА_1;

- свідка ОСОБА_9, який показав, що він працював комірником центрального складу ДП «Гутянське лісове господарство». В 2003 році згідно накладної та розрахункового рахунку він прийняв до складу автомобіль ГАЗ-66, який в накладній був записаний у вигляді запчастин. Через деякий час даний автомобіль згідно накладної як запчастини був переданий до Пархомівського лісництва;

- свідка ОСОБА_10, який показав, що в лютому 2003 року він отримав наряд на отримання та доставку до лісгоспу автомобіля ГАЗ-66. Його попередили, що автомобіль по накладній буде значитися як автозапчастини;

- свідка ОСОБА_11, яка показала, що в 2003 вона працювала бухгалтером Пархомівського лісництва. В лютому 2003 року в Пархомівське лісництво відповідно до накладної були передані автозапчастини на автомобіль ГАЗ-66, а фактично було надано цілий автомобіль, який був прийнятий на склад як запчастини, а згодом були списані на автомобіль лісництва.

Протоколом огляду місця пригоди встановлено, що в смт Гути Богодухівського району на території ДП «Гутянське лісове господарство»знаходиться автомобіль ГАЗ-66 кунг.

Актом ревізії Краснокутського КРВ від 23.06.2008 року встановлено, що внаслідок незаконного відлучення автомобіля ГАЗ-66, отриманого від постачальника ПП «Прокус ОСОБА_12»шляхом прийняття його запасними частинами та комплектуючими та безпідставного списання зазначених комплектуючих і запасних частин, які фактично не були нікуди встановлені, внаслідок чого ДП «Гутянське лісове господарство»нанесений матеріальний збиток в розмірі 25200 грн.

За даними видаткової накладної № 14 від 10.02.2003 року ПП «Прокус ОСОБА_12 - Принт»передав, а ДП «Гутянське лісове господарство»прийняв після оплати запчастини, з яких складається автомобіль ГАЗ-66 кунг загальною вартістю 25200 грн.

За даними внутрішньогосподарської накладної № 544 від 20.05.2003 року автомобіль ГАЗ-66 кунг оформлений окремими запчастинами та переданий Пархомівському лісництву.

За даними звіту по Пархомівському лісництву про рух товарно-матеріальних цінностей і бланків суворої звітності автомобіль ГАЗ-66 кунг, оприбуткований в бухгалтерії Пархомівського лісництва, як запасні частини і комплектуючі.

Відповідно до розписки від 13.03.2008 року ОСОБА_1 власноручно написав розписку про те, що зобовязується раніше викрадені ним майно в Пархомівському лісництві, повернути.

Підстав сумніватися в достовірності прийнятих судом за основу доказів, не вбачається вони логічно доповнюють один одного, протиріч по суті не мають.

Доводи апеляції засудженого про відсутність у його діях складу злочину є неспроможними, вони ретельно перевірялись судом та були обґрунтовано визнані такими, що не знайшли підтвердження, як такі що спростовуються сукупністю доказів по справі, при цьому у вироку наведено переконливе обґрунтування висновків про визнання неспроможними доводів засудженого в цій частині, підстав не погодитися з висновками суду у колегії суддів не має.

Доводи апеляції про те, що докази, покладені в основу його обвинувачення здобуті незаконним шляхом, а саме, розписка ОСОБА_1, а також прохання зобовязати орган досудового слідства зясувати обставини щодо перебування ОСОБА_13 на подвірї ТОВ «СТЕП»в наручниках, встановити осіб, які застосовували даний спецзасіб та необхідність його застосування, встановити відомості про те, хто саме відбирав у ОСОБА_13 розписку про повернення майна, дані про невідомих осіб та зясувати, чому вони не зробили огляд місця події на місці виявлення, встановити належність автомобілів, на яких приїхали невідомі особи, а саме чорний джип «Міцубісі»та світлий «Деу Ланос», необґрунтовані, оскільки матеріали кримінальної справи містять рапорт слідчого прокуратури Краснокутського району від 31.01.2011 року про те, що під час досудового слідства не представилось можливим встановити необхідність застосування спецзасобу наручники та належність автомобілів (т.4 а.с.49). Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що вказані доводи ніяким чином не впливають на кваліфікацію дій підсудних, оскільки перелічені у апеляції діяння були вчинені невстановленими особами 13.03.2008 року, вже після підроблення ОСОБА_13 та ОСОБА_3 нарядів-актів на списання запчастин, та після переміщення запчастин на територію ТОВ «Степ»і до вчинених злочинів фактично не відносяться.

Доводи апеляції щодо відсутності відомостей про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, винесеної старшим помічником Харківського природоохоронного прокурора від 16.10.2008 року та необхідності зясування причин цього також необґрунтовані, оскільки вказаної постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи в частини речей, які перебували в автомобілі ГАЗ-66 кунг, а саме запчастин до різного роду техніки, а не на сам автомобіль та його запчастини.

Доводи апеляції щодо необхідності вирішення питання про склад злочину в діях головного механіка, головного інженера та директора ДП «Гутянський держлісгосп», які перевіряли наряди-акти на виконані роботи, спростовуються показаннями ОСОБА_14 та ОСОБА_3, які під час допиту по справі на стадії судового слідства пояснили, що після складання нарядів-актів ОСОБА_3 їх затверджують своїми підписами головний механік, головний інженер, ОСОБА_13, директор підприємства, проте самі підсудні вказали, що акти передаються на затвердження дирекції до Гутянського лісництва, що унеможливлює їх перевірку та підтверджує лише факт затвердження.

Довід апеляції щодо необхідності зясування процедури складання нарядів-актів та направлення їх до бухгалтерії не викликаний необхідністю, оскільки під час допиту підсудного ОСОБА_3, останній сам пояснив суду процедуру їх складання.

Довід апеляції про необхідність долучення до матеріалів кримінальної справи дефектних актів обстеження автомобіля ГАЗ-66 державний номер 19-71, які передували складанню нарядів-актів на виконані роботи, неспроможний, оскільки вказані дефектні наряди-акти вже містяться в матеріалах кримінальної справи (т.3 а.с. 352). Також в матеріалах кримінальної справи містять накладні, наряди та інші документи, повязані з відчуженням та передачею автомобіля ГАЗ-66 Кунг до ДП «Гутянський держлісгосп», що була виучена під час проведення виїмки. (т.1 а.с. 130; т.3 а.с. 95-96).

Доводи апеляції про витребування з УДАІ в Харківській області даних про походження транспортного засобу марки ГАЗ-66 Кунг та надання правової оцінки діям службових осіб ДП «Гутянське лісове господарство» та ПП «Прокус Мастер-Принт» щодо невідображення в обліку автомобіля ГАЗ-66 кунг були перевірені з наданням правової оцінки під час досудового і судового слідства.

Таким чином, суд першої інстанції ретельно дослідив та вірно надав оцінку всім доказам по справі, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих йому злочинів, вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України. Порушень вимог кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону під час досудового і судового слідства не встановлено. Підстав для скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 29 грудня 2011 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без змін.

Головуючий -

Судді