Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
Справа №1-267/10
ВИРОК

ІМЯМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 р. м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Ціцак О.В.

при секретарі Булеза О.І.

з участю прокурора Дорошевич Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді кримінальну справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, уродженець та мешканець м. Перечин, вул. Пушкіна, №33, одружений маючий на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працюючого, не судимий.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_4, гр. України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою Перчинський р-он, с. Дубриничі, вул. Підгорбна, №4, реально проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, працівник ПП «Амест», судимий 10.12.1991 року Хмельницьким міським судом до 6 років позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого ч.2 та ч.З ст. 142 КК України

за ч.2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 проживаючи у місті Перечин, будучи обізнаним про явище нелегальної міграції та встановлений порядок перетинання державного кордону України, а також про мету вихідців з ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нелегально потрапити до країн Західної Європи, діючи з корисливих мотивів, 26 липня 2009 року, вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим слідством особою на ім'я «Кумар», щодо сприяння в організації незаконного, поза пунктами пропуску через державний кордон України, переправлення вказаних осіб через державний кордон України в Словацьку ОСОБА_4.

Передумовою до скоєння злочину, стала телефонна розмова, яка відбулася 26 липня 2009 року, між «Кумаром» та ОСОБА_1, який у той час знаходився у м. Умані, Черкаської області. В ході вказаної телефонної розмови «Кумар» запропонував ОСОБА_8 за матеріальну винагороду здійснити незаконне переправлення через державний кордон України до Словацької ОСОБА_4 2-х громадян ОСОБА_4 ОСОБА_5, зауваживши при цьому, що винагороду він отримає тільки після їх успішного переправлення.

Згідно досягнутої домовленості, в обов'язки ОСОБА_1 входило, 26 липня 2009 року прибути на залізничний вокзал у місті ОСОБА_2, сісти у потяг сполученням «Одеса-Ужгород», далі зателефонувати на повідомлений «Кумаром» номер мобільного телефону одному з нелегальних мігрантів, встановити з ними контакт та супроводжувати їх на територію Закарпатської області, з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України на територію Словацької ОСОБА_4. Також, за попередньою домовленістю ОСОБА_1 зобов'язаний був негайно телефонувати «Кумару» у випадку настання якихось непередбачених обставин під час супроводження вказаних нелегальних мігрантів.

Реалізовуючи свої наміри, та діючи на виконання домовленості з «Кумаром», ОСОБА_1, 26 липня 2009 року прибув на залізничний вокзал у м. Одесі, де сів у вагон потягу сполученням «Одеса-Ужгород», після чого зателефонував на повідомлений «Кумаром» телефонний номер, який належав громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_5 Балулу ОСОБА_7. Не володіючи російською мовою ОСОБА_7 передав телефон громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_5, який володіє російською мовою, і який в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_8 в якому саме купе вони слідують.

В подальшому, ОСОБА_1 діючи на виконання вказівок «Кумара» та усвідомлюючи протиправність своїх дій, супроводжував вказаних нелегальних мігрантів у напрямку Закарпатської області, безпосередньо здійснював нагляд за ними, забезпечував їх продуктами харчування та запевняв останніх, що найближчим часом їх буде нелегально переправлено через державний кордон України в Словацьку ОСОБА_4.

Продовжуючи свою діяльність, ОСОБА_1, 26 липня 2009 року, слідуючи у вказаному потязі зателефонував своєму знайомому громадянину України ОСОБА_3, до якого звернувся з проханням, за матеріальну винагороду запропонував сприяти йому у незаконному переправленні 2-х громадян ОСОБА_4 ОСОБА_5 через державний кордон України в Словацьку ОСОБА_4, на що останній погодився.

У відповідності до досягнутої злочинної домовленості, в обов'язки ОСОБА_3 входило, 27 липня 2009 року, зустріти ОСОБА_1 та супроводжуваних ним іноземних громадян на залізничному вокзалі у м. Мукачеві, організувати доставку даної групи у місто Ужгород, після чого визначити місце і час незаконного переправлення даних нелегальних мігрантів через державний кордон України, та безпосередньо супроводжувати останніх до інженерно-загороджувальних споруд, з метою їх незаконного переправлення в Словацьку ОСОБА_4.

27 липня 2009 року, прибувши на залізничну станцію «Санаторій Карпати» ОСОБА_1 та супроводжувані ним нелегальні мігранти, діючи на виконання вказівки «Кумара» вийшли з потягу. Через деякий час, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 до них приїхав ОСОБА_3, в супроводі якого нелегальні мігранта були доставлені у місто Ужгород. Знаходячись у місті Ужгороді, ОСОБА_3 визначив час і місце незаконного переправлення нелегальних мігрантів на територію Словацької ОСОБА_4, після чого, цього ж дня особисто супроводив їх район 306 прикордонного знаку відділу прикордонної служби «Ужгород», Чопського прикордонного загону, розташованого на території Ужгородської міської ради, де показав місце перетинання лінії державного кордону України та подальший напрямок руху в глиб території Словацької ОСОБА_4.

Поряд з цим, ОСОБА_1 використовуючи отриманий від ОСОБА_9 мобільний телефон, телефонував на мобільний номер Балула ОСОБА_7, координуючи їх дії під час руху територією Словацької ОСОБА_4.

Однак, 27 липня 2009 року, о 20 год. 10. хв., під час слідування територією Словацької ОСОБА_4, вказаних нелегальних мігрантів було виявлено та затримано прикордонною поліцією Словацької ОСОБА_4, а в подальшому, 28 липня 2009 року в офіційному порядку передано представникам Чопського прикордонного загону.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що вказані злочини ним були вчинені в звязку з важким матеріальним становищем і в своїх показах детально розповів про обставини вчинення злочинів, які співпадають з обставинами викладеними в обвинувальному висновку.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 свою вину в скоєному визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що його знайомого ОСОБА_1, запропонував йому за матеріальну винагороду доставити до м. Ужгорода двох нелегальних мігранті, а в подальшому переправити їх через державний кордон України на територію Словаччини, також в своїх показах детально розповів про обставини вчинення злочину, які співпадають з обставинами викладеними в обвинувальному висновку.

З врахуванням того, що підсудні свою вину не заперечують, фактичні обставини вчинення злочину також не заперечуються, суд, відповідно до ст. 299 КПК України, обмежив

обсяг дослідження доказів поясненням підсудних, визнанням підсудними вини.

Суд оцінивши досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді обставин справи, приходить до висновку про наявність в діях підсудних ознак складу злочину, вірну кваліфікацію дій підсудних органом досудового слідства та кваліфікує дії підсудних за ч. 2 ст. 332 КК України, а саме - за попередньою змовою групою осіб організація незаконного - переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному ОСОБА_1 суд визнає визнання вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1, в судовому засіданні не встановлені.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному ОСОБА_3 суд визнає визнання вини та щире каяття, сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_3, в судовому засіданні не встановлені.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання суд враховує особу підсудного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, виходячи з необхідності та достатності покарання для виправлення підсудного та попередження нових злочинів, а тому призначаючи покарання у вигляді позбавленні волі вважає за можливе застосувати до нього норму ст. 75 КК України.

При призначенні підсудному ОСОБА_3Ю, покарання суд враховує особу підсудного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, виходячи з необхідності та достатності покарання для виправлення підсудного та попередження нових злочинів, а тому призначаючи покарання у вигляді позбавленні волі вважає за можливе застосувати до нього норму ст. 75 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі:

Мобільний телефон марки Soni Eriksson, молодь К-530І, ІМЕІ 2761-3, з акумуляторною батареєю, серійний номер 251408PTLDLV07W43, з картонкою оператора мобільного звязку «МТС-UMS» з абонентським номером 9, мобільний телефон марки LG, серійний номер 802CQWC102881, ІМЕІ 28810, з карткою мобільного оператора «Life», абонентським номером НОМЕР_1, мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер 0533142, ІМЕІ 066589, з акумуляторною батареєю до нього, з карткою мольного оператора «МТС-UMS» з абонентським номером 9 зберігаються при матеріалах справи.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 - до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 - до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КК України ст. 299 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки з конфіскацією засобів вчинення злочину.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного даним вироком покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом строку 2/ два/ роки не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід, щодо ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про не виїзд.

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки з конфіскацією засобів вчинення злочину

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного даним вироком покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом строку 2 /два/ роки не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід, щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про не виїзд.

Речові докази по справі:

Мобільний телефон марки Soni Eriksson, модель К-530І, ІМЕІ 2761-3, з акумуляторною батареєю, серійний номер 251408PTLDLV07W43, з картонкою оператора мобільного звязку «МТС-UMS» з абонентським номером 9, мобільний телефон марки LG, серійний номер 802CQWC102881, ІМЕІ 28810, з карткою мобільного оператора «Life», абонентським номером НОМЕР_1, мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер 0533142, ІМЕІ 066589, з акумуляторною батареєю до нього, з карткою мобільного оператора «МТС-UMS» з абонентським номером 9 - звернути в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області на протязі 15 днів з моменту його оголошення.

Головуючий Ціцак О.В.