АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1939/15 Справа № 187/787/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження №0001079 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28 вересня 2013 року за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2015 року.

Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, раніше не судимий,

засуджений: - за ч.2 ст.125 КК України до 4 (чотирьох) місяців арешту;

- за ч.1 ст.122 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного судом покарання.

Цим же вироком з обвинуваченого ОСОБА_7 стягнуто: - на користь КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за лікування потерпілого ОСОБА_9 402,90 грн. та за лікування потерпілої ОСОБА_11 125,60 грн.; - на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5179,88 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн..

Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочинів за таких обставин.

27.09.2013 року близько 09.30 години, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , знаходячись на автобусній зупинці по АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_9 , яка раптово виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, тримаючи в руці каміння, яке ОСОБА_7 підняв з поверхні ґрунту, умисно наніс один удар в область обличчя ОСОБА_9 ..

Крім того, 27.09.2013 року близько 15.00 години, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , взяв ніж, який не є холодною зброєю та належить до категорії ножів господарсько-побутового призначення, виготовлений саморобним способом за типом кубинських мачете. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 прибув до двору домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_11 та де перебував ОСОБА_9 ..

Знаходячись на території прилеглій до вказаного домоволодіння, під час сварки з ОСОБА_9 , яка раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, в той час, коли ОСОБА_9 знаходився спиною до ОСОБА_7 , останній принесеним із собою ножем, навмисно наніс один удар в область голови ОСОБА_9 ..

Продовжуючи, свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, ОСОБА_7 залишив ОСОБА_9 лежачого на поверхні ґрунту, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де перебувала ОСОБА_11 з метою спричинення їй легких тілесних ушкоджень, повалив останню на землю та невстановленим слідством предметом, схожим на кухонну сокиру, умисно наніс 1 удар в область голови та 3 удари по правій кінцівці.

Продовжуючи свої злочинні дії та діючи на досягнення результату, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 з метою нанесення тілесних ушкоджень останньому, взяв дерев`яний брус та підійшов до ОСОБА_9 , який знаходився поблизу паркану, на території прилеглій до вказаного домоволодіння, і намагався піднятися з поверхні ґрунту. В цей час ОСОБА_7 умисно наніс вказаним дерев`яним брусом ОСОБА_9 приблизно 3 удари в область голови. Після чого злочинні дії ОСОБА_7 були припинені громадянами.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді однієї рубаної рани на голові справа, перелому верхнього та зовнішнього країв правої орбіти, переломів передньої і зовнішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, двійного перелому правої величної кістки, правостороннього гемосинуса та забою головного мозку першого ступеню, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що за звичай зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день); та чотирьох забитих ран - лоба зліва, носу, верхньої губи зліва і лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що за звичайним своїм перебігом ведуть до короткочасного розладу здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Крім того, в результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лівої лобно-скроневої області голови, забитої рани правого передпліччя, двох забитих ран та гематом в області ран правого променево-зап`ясткового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що за звичайні своїм перебігом ведуть до короткочасного розладу здоров`я тривалістю понад 6 діб, але більше, як три тижні (21 день).
В апеляціях:
- прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікацій дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтоване звільнення обвинуваченого від відбування покарання в зв`язку з амністією. Вважає, що висказане обвинуваченим бажаня про застосування до нього амністії лише в судових дебатах є недостнім для звільнення його від відбування покарання. Просить вирок суду змінити та виключити з резолютивної частини вироку застосування до ОСОБА_7 . Закону України «Про амністію у 2014 році».

- представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що в діях обвинуваченого є склад іншого злочину, а саме замах на вбивство потерпілого ОСОБА_9 .. Просить вирок місцевого суду скасувати і ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст.15 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах даної статті. Вважає, що дії обвинуваченого були направлені на протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , який залишився живим тільки завдяки втручанню людей та своєчасно наданій медичній допомозі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 які підтримали свою апеляцію та заперечували проти задоволення апеляції прокурора, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та заперечував проти задоволення апеляції представника потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 які заперечували проти задоволення апеляцій та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляціях, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та представника потерпілого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції, органами досудового слідства та судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування або зміни вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, оскільки його винність підтверджується як суб`єктивними, так і об`єктивними доказами по справі.

Доводи апеляції представника потерпілого ОСОБА_10 про скасування вироку в зв`язку з невірною кваліфікацією дій обвинуваченого, та перекваліфікації його дій на ч.2 ст.15 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються висновками суду першої інстанції наведеними у вироку.

Крім того, до місцевого суду прокурором було направлено обвинувальний атк стосовно ОСОБА_7 по обвинуваченню його у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.125 КК України, а в ході судового слідства прокуоро підтримував саме це обвинувачення і не змінював його, тому підстав для задоволення апеляції потерпілого немає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, при цьому належним чином мотивував своє рішення виходячи з оцінки доказів у справі.

В ході судового слідства, обвинувачений ОСОБА_7 свою провину не визнав, вказуючи на ту обставину, що у нього не було умислу на спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, і що він діяв з метою самозахисту. Колегія суддів вважає, що не визнання своєї вини обвинуваченим, суд першої інстанції обґрунтовано сприйняв як спробу уникнути відповідальності за вчинене та пом`якшити своє становище.

В ході судового слідства було достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 мав умисел на спричинення потерпілій ОСОБА_11 тілесних ушкоджень і спричинив їй саме легкі тілесні ушкодження. Також ОСОБА_7 мав умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень і фактично спричинив йому тілесні ушкодження середнього ступню тяжкості. Про наявність в діях ОСОБА_7 умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілим свідчить узгодженість на направленість його дій, наявність та локалізація тілесних ушкоджень які були спричинені потерпілим.

Ці обставини підтверджуються показами самих потерпілих та свідків, які суд першої інстанції обґрунтовано визнав достовірними і поклав в основу обвинувального вироку, а саме покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про обставини події злочину, при цьому дав їм належну оцінку зазначивши, що дані покази відповідають фактичним обставинам справи, в повній мірі узгоджуються з іншими доказами та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З показів потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що 27.09.2013 року він приїхав до своєї матері ОСОБА_11 .. На маршруті маршрутного таксі він зустрівся зі своєю матір`ю та разом зійшли на зупинці. Виходячи з автобусу він почув нецензурну лайку, яка лунала з боку ОСОБА_7 , який стояв біля автобусу разом з ОСОБА_16 .. Він зробив зауваження ОСОБА_7 , який почав замахуватися. Між ними виникла сутичка, в результаті якої ОСОБА_7 підняв із землі каменюку, наближуючись до нього, останній жбурнув камінь та поцілив в обличчя, розбивши верхню губу. Після цього ОСОБА_7 почав тікати та впав на землю, наздоганяючи його впав на нього та почав бити. Підбіг водій автобусу та ОСОБА_16 і їх розтягли. ОСОБА_7 умився і кудись подівся, а вони разом з матір`ю пішли до дому. Де почали займатися своїми справами. Близько третьої години дня біля двору показався ОСОБА_7 та знову почав ображати його матір. Вискочивши з двору намагаючись вдарити ОСОБА_7 , останній почав тікати та біжучи впав, забившись головою. Лежачи на землі почав кричати "щоб його вбили". В цей час до них підійшов ОСОБА_12 .. Поговоривши з ним та розповівши про ситуацію, всі в трьох розійшлися по своїм справам. Через деякий час біля двору, знову з`явився ОСОБА_7 тримаючи в руках поліетиленовий пакет, та знову почав ображати матір. Спустившись з даху, ремонтом якого займався, підійшов до ОСОБА_7 та почав з ним розмовляти. Завершивши бесіду, повернувся від співрозмовника спиною та зробивши декілька кроків отримав удар мачетою. Від якого його повело та стало дурно. ОСОБА_7 почав ламати ворота, шляхом зламу перекладини, та ломитися у двір. Намагаючись звалити нападника на землю та відібрати мачете, його мати нанесла два удари молотком ОСОБА_7 , від чого останній уронив мачете, а потім погнався за матір`ю, яка забрала мачете та побігла в хату. Що було біля хати не пам`ятає, оскільки втратив свідомість, опинившись біля хвіртки, намагаючись покликати на допомогу, знову відчув удар по голові, який був нанесений можливо перекладеною з воріт. Закриваючись від ударів, отримав удар в руку. Скільки ОСОБА_7 наніс ударів не пам`ятає. В цей час з`явився ОСОБА_12 , відібрав палицю у обвинуваченого та відтягнув його в сторону.

Аналогічні покази надала потерпіла ОСОБА_11 ..

З показів свідка ОСОБА_12 , даних ним в судовому засіданні вбачається, що 27.09.2013 року близько 14.40-14.50 годин йшов по вулиці до свого брата. В цей час почув крик, а потім побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , який лежав на землі. Між ними була взаємна нецензурна лайка. Підійшовши, ОСОБА_9 повідомив, що обвинувачений погрожує його матері ОСОБА_11 .. Під час розмови, ОСОБА_7 сказав: "Бог все бачить, і я тобі припомню". Поговоривши, всі розійшлися. Повертаючись, приблизно через хвилин 20, проходячи поблизу двору потерпілих, знову почув крик ОСОБА_11 , яка кричала: допоможіть, вбивають. Та побачив, як ОСОБА_9 стоїть на колінах, а ОСОБА_17 наніс йому правою рукою три удари палицею в область виска голови. Підбігши, відібрав палицю та відвів ОСОБА_17 подалі, який пішов у поле та присів. Через деякий час ОСОБА_17 знову повернувся, та вступив у перепалку з ОСОБА_11 .. Щоб уникнути подальшого продовження конфлікту він перегородив шлях ОСОБА_7 .. Також точно пам`ятає, як останній сказав ОСОБА_9 типу: слабак, і старики можуть показати молодим". Додав, на голові у ОСОБА_9 із рубаної рана від віска до затилку текла кров. Він був у поганому стані: марив, казав, що йому холодно і він вмирає. У ОСОБА_11 був забій на руці та гематома під оком. Бачив на території домоволодіння предмет типу мачете, тисак 50-60 см., металічна основа 10 см.

Відповідно до показів Свідка ОСОБА_13 , наданих нею в судовому засіданні вбачається, що близько 15.30 годині приїхала додому. Біля двору ОСОБА_11 побачила, як її син ОСОБА_12 стоїть між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .. У потерпілої, точно вона не пам`ятає, були порізи на руках та синець на обличчі. ОСОБА_9 лежав на землі, на голові у нього була рубана рана та багато крові. ОСОБА_11 та ОСОБА_7 сперечалися. Знаходячись біля ОСОБА_7 вона особисто відчувала страх від можливої агресії з його боку.

Згідно висновку експерта №134-Е від 12.12.2013 року, у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: однієї рубаної рани на голові справа, перелому верхнього та зовнішнього країв правої орбіти, переломів передньої і зовнішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, двійного перелому правої величної кістки, правостороннього гемосинуса та забою головного мозку 1-го ступеню; чотирьох забитих ран - лоба зліва, носу, верхньої губи зліва і лівої кисті. Тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани на голові справа, перелому верхнього та зовнішнього країв правої орбіти, переломів передньої і зовнішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, двійного перелому правої величної кістки, правостороннього гемосинуса та забою головного мозку 1-го ступеню могли утворитися від дії предмета, який мав рублячи властивості. Тілесні ушкодження у вигляді забитих ран лоба зліва, носу, верхньої губи зліва і лівої кисті могли утворитися від дії твердих тупих предметів (предмета) з обмеженою контактуючою поверхнею або об такий. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани на голові справа, перелому верхнього та зовнішнього країв правої орбіти, переломів передньої і зовнішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, двійного перелому правої величної кістки, правостороннього гемосинуса та забою головного мозку 1-го ступеню відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що за звичай зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитих ран лоба зліва, носу, верхньої губи зліва і лівої кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень, що за звичайним своїм перебігом ведуть до короткочасного розладу здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день) (т.1 а.с. 131-133).

Згідно висновку експерта №135-Е від 12.12.2013, у ОСОБА_11 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді забитої ран лівої лобно-скроневої області голови, забитої рани правого передпліччя, двох забитих ран та гематом області ран правого променево-зап`ясткового суглобу, які могли утворитися від дії твердого тупого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або об такі. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, на який вказано у медичній документації, даність їх виникнення може відповідати даті 27.09.2013 року (т.1 а.с. 207-208).

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність у обвинуваченого умислу, спрямованого на спричинення потерпілій ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень та потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

З урахуванням вище вказаного, колегія суддів не вбачає причин для перекваліфікації дій ОСОБА_7 на ч.2 ст.15 ч.2 ст.115 КК України, а тому доводи апеляції представника потерпілого вважає не обґрунтованими.

Стосовно доводів апеляції прокурора про зміну вироку в частині призначення покарання, та виключення з резолютивної частини вироку застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2014 році», то колегія суддів вважає їх безпідставними і такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

З журналу судового засідання та технічного запису судового провадження вбачається, що захисником обвинуваченого було надане письмове клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2014 році», при цьому обвинувачений ОСОБА_7 підтримав дане клопотання заявлене його захисником.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_7 підпадає під дію ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано звільнив його на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від відбування покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4