Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/1710/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2016

Бучацький районний суд Тернопільської області

Одноособово суддею ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Бучач кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Так, 20 червня 2015 року о 21 годин у ОСОБА_7 , який знаходився біля клубу у с. Жизномир Бучацького району, виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння автомобіля марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежними йому транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 та в подальшому використати його для проїзду у

с. Сороки Бучацького району, 20 червня 2015 року приблизно о 24 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля клубу в с.Жизномир Бучацького району, підійшов до залишеного незамкненим та без нагляду автомобіля марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля клубу, відчинив передні двері транспортного засобу з боку водія, сів за кермо автомобіля та за відсутності дозволу ОСОБА_6 на користування автомобілем у даний момент, всупереч його волі та поза його волевиявленням здійснив запуск двигуна транспортного засобу, отримавши можливість керувати автомобілем. У результаті таких дій ОСОБА_7 транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна, ОСОБА_7 встановив контроль над транспортним засобом, отримав можливість його використовувати та переміщувати у просторі з місця первинного знаходження у с. Жизномир Бучацького району, та керуючи транспортним засобом усупереч волі ОСОБА_6 здійснив проїзд у с. Сороки Бучацького району до місця проживання ОСОБА_8 , а потім до домогосподарства ОСОБА_9 , куди в подальшому 21.06.2015 року о 05.00 прибули працівники правоохоронних органів за зверненням, яке надійшло у чергову частину від ОСОБА_10 , матері потерпілого, та виявили транспортний засіб.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами самого обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному і пояснив, що 20 червня 2015 року приблизно о 24.00 год. він справді знаходився біля клубу в с. Жизномир Бучацького району, знаючи, що ОСОБА_6 попередньо сказав чекати його в автомобілі до його повернення, дозволу на керування транспортним засобом не надавав, сів за кермо автомобіля та з с. Жизномир поїхав у с. Сороки Бучацького району до місця проживання ОСОБА_8 , звідки поїхав до домогосподарства ОСОБА_9 , куди в подальшому і прибули зранку 21.06.2015 працівники правоохоронних органів. Щиро розкаюється у вчиненому. Цивільний позов заперечує.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 20 червня 2015 року приблизно о 21.30 год. він разом із ОСОБА_7 приїхали до клубу в с. Жизномир Бучацького району. Автомобіль був припаркований біля клубу, залишив його незамкненим, так як у ньому сидів ОСОБА_7 і слухав музику. Дозволу на керування транспортним засобом ОСОБА_7 не надавав. Коли він повернувся до місця, де залишив свій автомобіль, приблизно о 00.30 год. 21 червня 2015 року, то побачив, що на тому місці, де він залишив свій автомобіль, транспортного засобу немає. Після цього він пішов до своєї бабусі, яка проживає у с. Жизномир Бучацького району, звідки зателефонував матері та повідомив про факт зникнення свого автомобіля та попросив її звернутися у правоохоронні органи. Цивільний позов підтримав повністю. Щодо призначення міри покарання покладається на думку суду.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_6 не є користувачем транспортного засобу, набув автомобіль у користування за відсутності належних правових підстав, не є таким, що відповідає дійсності.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 власником автомобіля марки «ВАЗ 21013» є ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 зазначив, що взимку 2015 року, у січні чи у лютому, не пригадує точно у якому місяці він продав свій автомобіль жителю с. Жизномир ОСОБА_12 , віддав йому як наступному власнику автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки « НОМЕР_2 » з правом володіти користуватися і розпоряджатися вказаним автомобілем. Жодних претензій щодо даного автомобіля ні до кого не має.

Допитаний як свідок ОСОБА_12 надав суду покази, що через місяць після придбання транспортного засобу від ОСОБА_11 продав його ОСОБА_6 , отримавши від нього певну суму грошових коштів, передавши йому як наступному власнику свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ВАЗ 21013». Жодних претензій щодо даного автомобіля ні до кого не має.

Так, як особисті майнові відносини власності ґрунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, ураховуючи факт, що ні ОСОБА_11 ні ОСОБА_12 не оспорюють правові підстави використання вказаного автомобіля ОСОБА_6 є усі правові підстави стверджувати, що ОСОБА_6 є законним користувачем даного транспортного засобу.

Згідно протоколу огляду місця події від 21.06.2015 року, а також доданої до нього таблиці ілюстрацій встановлено, що 21.06.2015 о 05.35 год. автомобіль марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 знаходився на вул. Долина у с. Сороки Бучацького району на заїзді біля домогосподарства Шмигельських.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 289 КК України органом досудового слідства кваліфіковано вірно, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення вперше, обставину, яка пом`якшує покарання, позитивно характеризується по місцю проживання щире каяття, має на утриманні троє малолітніх дітей, і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 289 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов у якому він просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 14000 грн. моральної шкоди, також просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Згідно ч.2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, тому задоволенню не підлягають.

Розмір моральної шкоди в сумі 14000 грн., ОСОБА_6 мотивує тим, що він переніс моральні переживання, тому виходячи з характеру, обсягу та глибини фізичних та душевних страждань потерпілого як цивільного позивача та враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, що не працює, має троє малолітніх дітей, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає моральну шкоду у розмірі 2000 грн., яка підлягає відшкодуванню потерпілому з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь державного бюджету 384 грн. судових витрат за проведення автотоварознавчої експертизи.

Речовий доказ:автомобіль марки «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Цивільний позов задоволити частково, стягнувши з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 2000 гривень. В решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1