Справа № 345/80/13-к
Провадження № 11/779/56/2015
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю : прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України з призначенням покарання 7 років позбавлення волі.

Не погодившись з вироком суду засуджений подав на нього апеляцію.

Оскарженою постановою судді апеляцію засудженого на даний вирок визнано такою, що не підлягає розгляду, виходячи з того, що засуджений був у судовому засіданні та давав покази по справі, був присутній при проголошенні вироку та одразу після проголошення вироку отримав копію вироку на руки. З часу отримання вироку 24 грудня 2014 року та написання апеляції засудженим минуло більше ніж 15 днів. А згідно ст. 353 КПК України, в редакції 1960 року, у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 КПК України строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

Засуджений ОСОБА_6 в апеляції та доповненнях просить вказану постанову судді скасувати, а його апеляційну скаргу на вирок цього суду від 24 грудня 2015 року прийняти до розгляду, мотивуючи свою позицію тим, що після зустрічі з адвокатом в СІЗО № 12 м. Івано-Франківська 06 січня 2015 року ним 08 січня 2015 року було написано апеляційну скаргу на вказаний вирок. Однак, до 12 січня 2015 року в спец. частині СІЗО № 12 були вихідні дні, а тому апеляційна скарга зареєстрована лише 12 січня 2015 року. Що отримавши копію вироку він за нього не розписувався, відповідно, строк оскарження не пропустив .

Заслухавши доповідь судді, засудженого та прокурора, вивчивши матеріали кримінальної справи колегія суддів виходить з наступного.

Ст. 365 КПК України 1960 року передбачає, що постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України 1960 року апеляція на вирок, ухвалу чи постанову суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту їх проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Згідно з ч. 1 ст. 344 КПК України 1960 року копія вироку вручається засудженому або виправданому в триденний строк після проголошення вироку. І, відповідно, про це в матеріалах справи мали б бути дані про дату отримання вироку з підписом про таке засудженого.

Проте, в порядку визначеною вказаною нормою закону, копія вироку засудженому під розписку вручена не була і тільки після повторного повернення матеріалів справи від засудженого відібрано розписку, в якій він вказав, що копію вироку від 24 грудня 2014 року отримав 28 грудня 2014 року ( а. с. 191 том 4 ). Тобто, датою отримання копії вироку слід вважати зазначений день. Навіть якщо не враховувати пояснень засудженого по якій причині його апеляція в СІЗО зареєстрована 12 січня 2015 року, з 24 грудня 2014 року і до 12 січня 2015 року, включно, пройшло 15 днів.

Таким чином викладені обставини достовірно підтверджують, що апеляція на вирок суду подана засудженим у визначений законом строк. А оскаржена постанова судді винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства і тим самим порушує передбачене законом право засудженого на перегляд вироку судом апеляційної інстанції і внаслідок цього майже протягом року не може бути розглянута по суті подана засудженим апеляція на вирок.

При таких обставинах оскаржена постанова судді підлягає скасуванню, а порушене право засудженого на оскарження вироку слід поновити.

Крім того, протягом кількох місяців, незважаючи на повторне повернення кримінальної справи для усунення допущеного суддею порушення закону також і при вирішенні клопотання про поновлення потерпілій строку на апеляційне оскарження, оскільки суддя у своїй постанові від 30 липня 2015 року постановив визнати її апеляцію такою, що підлягає розгляду та призначити до апеляційного розгляду замість того щоб винести рішення як це прямо передбачено ст. 353 КПК України 1960 року, у якій прямо вказано, що за результатами розгляду такого клопотання суддя має винести постанову якою відновлює пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду, суддя ж ігнорує вказівки апеляційного суду, виніс постанову яка не передбачена Кодексом і тим самим не дає можливості допуску апеляції потерпілої до суду апеляційної інстанції і теж майже протягом року протягом року апеляція потерпілої не може бути розглянута по суті по вині судді.

Якщо справа буде вчетверте направлена до суду з такими ж недоліками щодо апеляції потерпілої, то апеляційний суд знову змушений буде повернути справу суду першої інстанції по вказаній підставі, але вже з винесенням відповідної окремої ухвали на адресу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, якщо таке раніше не зроблять інші сторони у справі.

У супровідному листі до апеляційного суду уже втрете вказується, що направляється для розгляду справа з апеляціями засудженого та потерпілої, хоч повертаючи вдруге справу в суд першої інстанції, апеляційний суд прямо вказав, що спершу слід призначити до розгляду тільки апеляцію на постанову судді від 30 січня 2015 року, оскільки без її вирішення не може направлятись в апеляційний суд апеляція засудженого та потерпілої і на вирок суду. Проте і ця вказівка суду апеляційної інстанції ігнорується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 367, 369, 377 КПК України 1960 року, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляцію засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду від 30 січня 2015 року, якою апеляцію засудженого ОСОБА_6 на вирок цього суду від 24 грудня 2014 року визнано такою, що не підлягає розгляду - скасувати.

Вважати апеляцію засудженого ОСОБА_6 на вирок Калуського міськрайонного суду від 24 грудня 2014 року такою, що подана у встановлений законом строк та підлягає розгляду в апеляційному порядку.

Матеріали справи повернути Калуському міськрайонному суду для виконання вимог ст. ст. 350-354 КПК України 1960 року як щодо апеляції засудженого так і щодо апеляції потерпілої на вказаний вирок суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає

С У Д Д І :

_______________ ________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2