Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/766/15-к
Провадження № 1-кп/376/51/2015
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" травня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира клопотання про застосування

примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні

№0000700 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

27.10.2005 року близько 22 години, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, діючи умисно, з корисливого мотиву, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи про злочинний намір двох невстановлених осіб - викрадення коней, прийшли до приватного домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де продовжуючи свій злочинний намір направлений на викрадення чужого майна, підійшли до господарчої повітки, де шляхом відмикання защіпки на вхідних дверях, проникли до вказаного приміщення, звідки таємно викрали кобилу сірої масті віком близько 12 років вагою 500 кг. вартістю 3 гривні 50 копійок за кілограм в живій вазі, загальною вартістю 1750 грн. та коня каштанової масті віком близько 4 років вагою 400 кг. вартістю 3 гривні 50 копійок за кілограм в живій вазі, загальною вартістю 1400 грн.

Після чого, ОСОБА_7 та дві невстановлені особи викрадених коней вивели за межі приватного домоволодіння та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень.

Своїми умисними діями, що виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.

Крім цього, 02.12.2014 року, близько 02 години ночі, ОСОБА_7 , повторно, діючи умисно, з корисливого мотиву, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, прийшов до приватного домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , де продовжуючи свій злочинний намір направлений на викрадення чужого майна, підійшов до господарчого сараю, де шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав корову чорно-рябої масті віком близько 7 років вагою 500 кг. вартістю 18 гривень 17 копійок за кілограм в живій вазі, загальною вартістю 9085 грн.

Після чого, ОСОБА_7 викрадену корову вивів за межі приватного домоволодіння та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями, що виразилось у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 вину в інкримінованих йому діях визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті та додатково пояснив, що коней і корову він вкрав у потерпілих, потерпілі є його сусідами по селу, коней крав він з двома хлопцями, як їх прізвища та ім`я не пам`ятає, корову крав один. Колір та масть коней він не пам`ятає. На час скоєння кримінальних правопорушень алкогольні напої не вживав, вважає, що клопотання прокурора про застосування заходів медичного характеру щодо нього підлягає задоволенню та йому необхідна медична допомога.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що приблизно 02 або 03 грудня 2014 року, точної дати вона не пам`ятає, її повідомив чоловік про те, що в них з господарчого сараю зникла корова. Вона повідомила про цей факт міліцію та в подальшому від працівників міліції дізналась, що корову вкрав ОСОБА_7 . Матеріальні збитки їй не відшкодовано, вважає, що клопотання прокурора щодо ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Допитана в судовому засіданні у якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що вона знає ОСОБА_7 як мешканця селеща. Коні належали її батькові ОСОБА_8 , який помер. Приблизно минуло 10 років, як зникли коні. Матеріальну шкоду їй як потерпілій не відшкодовано, вважає, що клопотання прокурора щодо ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 шляхом госпіталізації його до психіатричного закладу із звичайним наглядом підтримав та просив його задовольнити.

Виходячи із висновку судово-психіатричного експерта № 145 від 18.03.2015 року ОСОБА_7 страждав в період інкримінованих йому дій та страждає в теперішній час на легку розумову відсталість у формі олігофренії в ступеню помірно вираженої дебільності із емоційно-вольовою нестійкістю (МКХ-10; F70.1), що обтяжена психічним та поведінковими розладами із синдромом залежності від алкоголю (МКХ-10; F10.2), тому в період інкримінованих йому діянь і в теперішній час він не міг та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 ч.3 КК України - госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій в будь- якому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_7 притаманні ознаки розумової відсталості, зниження прогностичних функцій, схильність до необдуманих дій, недостатнє засвоєння соціальних та моральних норм, які здійснили суттєвий вплив на поведінку. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг сприйняти зовнішню сторону обставини, що мають значення по справі, та давати про них відповідні показання.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 145 від 18.03.2015 року наявне в ОСОБА_7 психічне захворювання не перешкоджає його участі в процесуальних діях, у зв`язку з чим він може бути присутній у судовому засіданні під час судового розгляду (а.п. 174-176).

Згідно довідки Сквирської районної лікарні ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2012 року та у лікаря психіатра з 1977 року (а.п. 208,209).

Висновки експерта дають підстави зробити висновок, що ОСОБА_7 , кримінальні правопорушення вчинив у стані неосудності і відповідно до ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, проте суд вважає застосувати до нього примусові заходи медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не оберався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19,94,96 КК України,

ст. 100,371,372,512,513 КПК України, суд, -

ухвалив:

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1