№ 204/4348/15-к
№ 1-кп/204/309/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001587 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше судимого: 10.07.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2, 75 КК України, до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 21.06.2015 року о 04 годині 30 хвилин, повторно, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, зірвавши з кріплення зі стіни гаражу камеру зовнішнього відеоспостереження EVC-S1004, вартістю 877,68 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.
ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 21.06.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, з метою крадіжки він прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зірвав з кріплення на стіні гаражу камеру зовнішнього відео спостереження EVC-S1004. Викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
Про винність ОСОБА_4 , суд робить висновок виходячи з наступних доказів: протоколу огляду місця події (а.п.10-14); висновку експерта № 644/38 від 25.06.2015 року, згідно якого встановлена вартість викраденого майна камери відеоспостереження, яка становить 877,68 гривень. (а.п.39-45); протоколу проведення слідчого експерименту, відповідно до якого обвинувачений вказав дату, місце та обставини вчиненого замаху на злочин (а.п.86-88).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.
Суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за правилами ч.4 ст. 70 КК України, бо останній вчинив зазначений злочин до постановлення вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2015 року.
Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення товарознавчої експертизи, згідно наданої довідки.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок скоєння кримінального правопорушення, який потерпіла підтримала в судовому засіданні та просила задовольнити. Суд вважає позовну заяву потерпілої обґрунтованою, підтвердженою документально та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначене покарання у вигляді двох років позбавлення волі, покаранням у вигляді трьох років позбавлення волі, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази: гарантійний талон від 25.10.2009 року на камеру відео спостереження, диск з відеозаписом з камер відео спостереження, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи № 644/38 від 25.06.2015 року, в сумі 184 гривні 14 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 877 гривень 68 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1