В И Р О К
іменем України
"19" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції обвинувальний акт за №0011473 від 01 серпня 2015 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ірпінь, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Солом?янського районного суду м.Києва від 15 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2013 року покарання змінено на 4 роки позбавленні волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 31 липня 2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля продуктового магазину, що розташований по вул. Садова, 27 в м. Києві, де біля виходу з магазину помітив два велосипеди та в цей момент у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_4 підійшов до велосипедів та, впевнившись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв один велосипед марки «BGMALU POWER-24», вартістю 3000 гривень, який належить ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними діями завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що він дійсно у ОСОБА_6 викрав велосипед марки «BGMALU POWER-24», після чого продав його ОСОБА_7 в пункті прийому вторинної сировини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка), і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який є вдівцем, не працює, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.
Крім того, при ухваленні вироку суд враховує те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Солом?янського районного суду м.Києва від 15 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2013 року покарання змінено на 4 роки позбавленні волі.
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 даний злочин вчинив після ухвалення вироку Солом?янським районним судом м. Києва від 15 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України, але до повного відбуття покарання, з урахуванням ухвали Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2013 року, суд, у відповідності до ч.1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 01 серпня 2015 року.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва, запобіжний захід останньому не обирати.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Керуючись ст.ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного вироком Солом?янського районного суду м.Києва від 15 квітня 2013 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 01 серпня 2015 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: