УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №293/1611/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч.2 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
потерпілої: ОСОБА_9 ,
представника потерпілої: ОСОБА_10 ,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дуброва Олевського
району Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 442,26 грн. за проведення експертизи технічного стану ТЗ, 442,26 грн. за експертизу механізму та обставин ДТП, 442,26 грн. за транспортно-трасологічну експертизу, а всього стягнуто 1326, 78 грн. судових витрат.
Залишено арешт, накладений ухвалою слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області на майно ОСОБА_7 , а саме: на столярну майстерню, пилораму, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , без зупинення підприємницької діяльності.
Речовий доказ автомобіль ИЖ 2125 (1900), білий , № дв. НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 повернуто ОСОБА_7 .
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу його затримання.
Згідно вироку суду, ОСОБА_11 визнаний винним та засуджений за те, що близько 01 години 02 травня 2014 року, грубо порушуючи вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху, керував технічно справним автомобілем марки «Москвич Комбі», д.н.з НОМЕР_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Рухаючись автомобілем зі швидкістю близько 70-80 км/год., в напрямку с.Пекарщини, Черняхівського району Житомирської області, автодороги Виступовичі-Житомир, на 151км + 280 м., в порушення вимог п.п.10.1, 12.3, 19.3 Правил дорожнього руху водій ОСОБА_11 , виїхав на смугу зустрічного руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди в результаті чого передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному щодо ОСОБА_11 напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження: саден на обличчі, волосяній частині голови, паховій ділянці, передній поверхні в проекції правого колінного суглобу, поверхневих ранок на всьому протязі завитка лівої вушної раковини, тильної поверхні лівої кисті, рани в лівій потиличній ділянці волосяної частини голови, вогнищевих крововиливів під м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки, ран в проекції перелому, перелому поперекового відділу хребта з пошкодження спинного мозку, розривів у коренях обох легень, крововиливів у корені легень, зв`язочний апарат печінки, в біля ниркову кліткову з обох сторін, вогнищеві крововиливи в міжреберні м`язи. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та спричинили смерть потерпілого.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.10.1, 12.3, 19.3 Правил дорожнього руху Укравїни знаходяться у прямому причинному зв?язку із створенням аварійої обстановки, виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок скасувати, а провадження закрити. Вважає вирок незаконним. Зазначає, що вину у скоєному не визнає, на протязі всього досудового слідства і в суді він не змінював своїх показів та детально розповідав обставини події. Вказує, що дорожньо-транспортну пригоду було вчинено автомобілем під керуванням іншого водія, який рухався на великій швидкості в зустрічному по відношенні до нього напрямку. Вважає, що судом безпідставно взято як доказ, висновок автотехнічної експертизи, оскільки вона була проведене без врахування його пояснень та пояснень свідків, які були очевидцями пригоди. Звертає увагу, що відповідно експертного висновку №3/472 від 23 липня 2014 року, можливо зробити висновок, що слід підтікання (пляма), який знаходився на смузі руху в напрямку м. Житомира залишений зустрічним автомобілем. Слідчий експеримент 17 липня 2014 року проводився з порушеннями та за версією слідчого і не відповідає реальним обставинам події. Не враховано пояснення очевидців та його пояснення. Крім того, слідчий запросив в якості понятих родичів та односельців потерпілого та статиста. Про необ`єктивність слідчого експерименту неодноразово зверталася увага суду стороною захисту, а також про це було відмічено у протоколі. Судом безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про проведення повторної автотехнічної експертизи з врахуванням його показів та свідків.
Захисник ОСОБА_8 просить в апеляційній скарзі вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити. Посилається на те, що вирок суду є незаконним, що ОСОБА_7 на досудовому слідстві і в суді вину не визнавав, показів не змінював. Судом безпідставно не взято до уваги покази свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були очевидцями ДТП та показували, що велосипедиста на полосі руху автомобіля не бачили, бачили зустрічний автомобіль, який їх осліпив. Крім того, свідки не бачили щоб ОСОБА_7 вживав спиртне. По справі не проводилась хімічна експертиза, яка могла зазначити, що осипане лакофарбоване покриття походить від автомобіля ОСОБА_7 . Судом не звернуто увагу на автотехнічну експертизу в якій зазначено, що слід підтікання (пляма) знаходиться на смузі руху в напрямку м. Житомира на відстані 1,9 від краю проїзної частини та що при огляді виявлено слід розприскування охолоджувальної рідини, що розпочинається на смузі руху у напрямку м. Житомира, тоді, як автомобіль ОСОБА_7 рухався в напрямку Коростень-Житомир, а зустрічний автомобіль рухався в напрямку м. Житомира. У висновку не зазначено якому саме автомобілю належить охолоджувальна рідина, а також пляма. З цього приводу слідчим не було призначено відповідної експертизи. Слідчий експеримент був проведений за версією слідчого із залученням понятих та статиста, які знали потерпілого та були його односельцями. При проведенні слідчого експерименту, слідчим не були взяті до уваги покази ОСОБА_7 . Вважає, що слідчий експеримент мав проводитися відповідно показів ОСОБА_7 . Автотехнічна експертиза є необ`єктивною і не могла братися судом за основу, оскільки проводилася на підставі протоколу слідчого експерименту, без врахування показів ОСОБА_7 та свідків, які були очевидцями ДТП. Вважає безпідставними задоволення цивільного позову в частині відшкодування витрат за рахунками від 04 травня 2014 року та 07 червня 2014 року, в яких не зазначено за які продукти проведена оплата та на придбання лікарських препаратів, оскільки відсутні дані, що такі препарати були рекомендовані лікарем для позивачки. Позивачем не обґрунтовано, чому підлягає стягненню саме 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Представник потерпілої, адвокат ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника. Вважає, що апеляційні скарги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, потерпілу, її представника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, переглянувши вирок суду відповідно ст.404 КПК України в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та оцінених судом доказах. У вироку наведено докази на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та зазначено, чому суд взяв до уваги одні та відкинув інші докази.
Обвинувачений ОСОБА_7 , свідки, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 підтверджують ту обставину, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участі автомобіля Москвич-Комбі під керуванням обвинуваченого і велосипеда Україна, яким керував потерпілий. Автомобіль Москвич-Комбі отримав механічні ушкодження. Було розбите лобове скло, пошкоджена передня частина автомобіля, ввігнувся дах автомобіля.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_18 показав, що його співмешканка, ОСОБА_19 , яка перебувала в автомобілі Москвич-Комбі, розповідала йому, що автомобіль під керуванням ОСОБА_7 зіткнувся на дорозі з велосипедистом. Свідки, мати ОСОБА_7 , ОСОБА_20 і дружина ОСОБА_21 , показали, що обвинувачений розповідав їм, що зробив аварію. Велосипедиста на дорозі він не бачив, а побачив його вже на капоті свого автомобіля.
Згідно протоколу огляду місця події від 02 травня 2014 року, дорожньо-транспортна пригода відбулася 151км.+280м. траси Виступовичі Житомир. На проїзній частині, на смузі руху в напрямку м. Житомира виявлено осип лакофарбового покриття світлого (білого) кольору, на цій же смузі виявлено вітрове скло з талоном страхового полісу.
Відповідно протоколу огляду велосипеда Україна, виявлено деформацію переднього колеса, рами і рульової частини.
За висновком експерта № 3/302 від 11 червня 2014 року, при огляді автомобіля Москвич-Комбі виявлено пошкодження, які сконцентровані в його передній частині. Деформовано у вигляді заминання металу панель капоту, пошкоджено декоративну решітку радіатора, деформовано у вигляді загину металу передній бампер автомобіля, пошкоджено у вигляді згину металу панель даху автомобіля з центром деформації в передній частині по центру панелі. Напрямок сил, що утворили дані ушкодження були спрямовані з переду на зад відносно повздовжньої осі транспортного засобу. При огляді велосипеда Україна виявлено пошкодження, які сконцентровані в його передній частині. Деформовано у вигляді згину металу переднє колесо велосипеда по всій його ширині, деформовано у вигляді зминання металу передню вилку велосипеда, пошкоджено у вигляді згину металу верхню та нижню трубу рами велосипеда, деформовано у вигляді згину металу передній захисний щиток. Напрямок слідоутворюючої сили був направлений з переду на зад відносно повздовжньої осі велосипеда. Виявлені пошкодження на автомобілі Москвич-Комбі і велосипеді Україна при їх порівняльному дослідженні, мають єдиний механізм утворення і утворилися в процесі контакту один з одним. Місце наїзду автомобіля Москвич-Комбі на велосипед Україна відбулося на смузі руху в напрямку м.Житомира перед початком осипу лакофарбового покриття світлого (білого) кольору на проїзній частині.
Наведені докази в їх сукупності підтверджують, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участі автомобіля Москвич-Комбі під керуванням ОСОБА_7 та велосипедиста і спростовує доводи обвинуваченого ОСОБА_7 що дорожньо-транспортну пригоду було вчинено автомобілем під керуванням іншого водія, який рухався на великій швидкості в зустрічному по відношенні до нього напрямку.
Безпідставними є доводи обвинуваченого та захисника що слідчий експеримент був проведений за версією слідчого із залученням понятих та статиста, які знали потерпілого та були його односельцями, що при проведенні слідчого експерименту, слідчим не були взяті до уваги покази ОСОБА_7 є безпідставними. Слідчий експеримент проведений відповідно до вимог ст. 240 КПК України, за участю обвинуваченого, його захисника. Як вбачається з матеріалів провадження слідчому експерименту передував допит підозрюваного ОСОБА_11 . Відповідно протоколу під час слідчого експерименту враховувалися пояснення обвинуваченого. Для перевірки об?єктивності проведення слідчого експерименту в судовому засіданні були допитані ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , які під час виконання даної слідчої дії були понятими. Вони не є близькими родичами між собою і не доводяться родичами будь-кому із сторін чи учасників кримінального провадження, не є односельцями потерпілого, проживають в селі Андріївка Черняхівського району. Судом перевірялися але не встановлено даних, що під час слідчого експерименту чи після на обвинуваченого будь ким з учасників експерименту чи інших задіяних у даній слідчій дії осіб здійснювався психологічний тиск.
Такими, що не відповідають матеріалам провадження є доводи обвинуваченого і його захисника, що автотехнічна експертиза є необ`єктивною і не могла братися судом за основу, оскільки проводилася на підставі протоколу слідчого експерименту, без врахування показів ОСОБА_7 та свідків, які були очевидцями ДТП. Як вбачається з матеріалів провадження автотехнічна експертиза проведена з дотриманням вимог статтей 101,102,242,243 КПК України, відповідно до поставлених експерту на вирішення питань. Питання поставлені виходячи із сукупності зібраних матеріалів провадження щодо наявності механічних ушкоджень на автомобілі та велосипеді, послідовності і механізму їх утворення. Під час досудового та судового слідства сторони кримінального провадження не були обмежені в праві залучення експерта для проведення експертизи. Для роз?яснення висновків експертизи в судовому засіданні був допитаний експерт.
Безпідставними є доводи обвинуваченого, що судом безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про проведення повторної автотехнічної експертизи з врахуванням його показів та свідків. Рішення суду про відмову у задоволенні клопотання про проведення експертизи є мотивованим з урахуванням вимог ст.332 КПК України. Сторона захисту не була обмежена відповідно до ст. 242 КПК України в праві на проведення експертизи.
Щодо доводів захисника, що судом не звернуто увагу на автотехнічну експертизу в якій зазначено, що слід підтікання (пляма) знаходиться на смузі руху в напрямку м. Житомира на відстані 1,9 від краю проїзної частини та що при огляді виявлено слід розприскування охолоджувальної рідини, що розпочинається на смузі руху у напрямку м. Житомира, тоді, як автомобіль ОСОБА_7 рухався в напрямку Коростень-Житомир, а зустрічний автомобіль рухався в напрямку м. Житомира, що у висновку не зазначено від якого автомобіля походить охолоджувальна рідина та пляма, що з цього приводу слідчим не було призначено відповідної експертизи, що по справі не проводилась хімічна експертиза, яка могла зазначити, що осипане лакофарбоване покриття походить від автомобіля ОСОБА_7 то колегія суддів відмічає, що згідно ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження. Суд першої інстанції при постановленні вироку відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку зібраним доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв?язку. Слід розприскування охолоджувальної рідини, що розпочинається на смузі руху у напрямку м. Житомира, що у висновку не зазначено від якого автомобіля походить охолоджувальна рідина та пляма не підтверджує і не спростовує доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення за яке його засуджено.
Безпідставними є доводи захисника, що судом не взято до уваги покази свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були очевидцями ДТП та показували, що велосипедиста на полосі руху автомобіля не бачили, бачили зустрічний автомобіль, який їх осліпив. Судом дано оцінку показам свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з точки зору їх належності, допустимості і достовірності. Сукупність зібраних в провадженні доказів доводить, що покази цих свідків в частині місця дорожньо-транспортної пригоди є неналежними.
Не відповідають обставинам провадження доводи захисника, що свідки не бачили щоб ОСОБА_7 вживав спиртне. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 давали покази, що вечором 01 травня 2014 року вони всі разом, в тому числі і ОСОБА_7 , вживали спритні напої. Безпосередньо перед поїздкою ОСОБА_7 спиртного не вживав. За показами оператора АЗС №75, ОСОБА_24 , обвинувачений ОСОБА_7 о 24-й годині 01 травня 2014 року на автомобілі Моквич-Комбі, з двома жінками і двома чоловіками, які були в стані алкогольного сп?яніння, заїхали на автозаправку, збивши знак, який забороняв в?їзд на заправку через технічну перерву. Обвинувачений був в нетверезому стані, про що свідчила його агресивна поведінка, непевна хода, неохайний вигляд, відсутність взуття і запах алкоголю з рота. При обстеженні ОСОБА_7 через 7 годин після події виявлено етиловий алкоголь в концентрації 1,8 промілє.
Доводи захисника, що позивачем не обґрунтовано, чому підлягає стягненню саме 100000грн. на відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Потерпіла ОСОБА_9 надала обгрунтування позовних вимог щодо заподіяної їй моральної шкоди. Зазначила в позовній заяві, що моральна шкода полягає у тому, що внаслідок ДТП загинув її чоловік, вона зазнала фізичних страждань та інших негативних явищ, порушився її нормальний життєвий ритм, вона перенесла сильний душевний біль, нервовий стрес, депресію, змушена звертатися до лікарів за наданням медичної допомоги. У неї на вихованні залишилося двоє малолітніх дітей, яких потрібно кормити, вчити та виховувати. Цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди вирішений відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості.
Разом з тим доводи захисника про безпідставність задоволення цивільного позову в частині відшкодування витрат за рахунками від 04 травня 2014 року та 07 червня 2014 року, в яких не зазначено за які продукти проведена оплата та на придбання лікарських препаратів, оскільки відсутні дані, що такі препарати були рекомендовані лікарем для позивачки заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Згідно ст.2 Закону України Про поховання та похоронну справу поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Відповідно змісту ст.2 Закону України Про поховання та похоронну справу церемонія поминання не відноситься до поховання, а тому понесені потерпілою витрати за рахунками від 04 травня 2014 року та 07 червня 2014 року на поминальні обіди не підлягають відшкодуванню. Не доведено, що потерпіла мала захворювання, яке пов?язане із заподіянням їй шкоди та внаслідок такого захворювання було показане лікування препаратами які нею були придбані. Суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову уваги на дані обставини не звернув.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
В решті вирок не підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
В решті цей вирок залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржений шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: