Справа №496/4621/15-к
Провадження №1-кп/496/259/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2015 року Біляївський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 .

Розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтинськ, Карагандицької області, Республіки Казахстан, росіянина, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України

В С Т А Н О В И В:

На початку 2015 року ОСОБА_4 , за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, маючи умисел на здійснення незаконних операцій з брухтом кольорових і чорних металів, діючи як фізична особа, не здійснивши державної реєстрації суб`єкта господарської діяльності та не зареєструвавши його до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, на території подвір`я встановив ваги, і став здійснювати операції з брухтом кольорових і чорних металів, а саме приймати його за грошову винагороду у мешканців села та інших громадян. Після чого, ОСОБА_4 на власному автомобілі вивозив прийнятий лом з організованого ним пункту до інших пунктів прийому де збував лом за більш вигідною ціною.

Таким чином, ОСОБА_4 , організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту.

Зокрема 17.08. 2015р., ОСОБА_4 , незаконно прийняв у ОСОБА_5 5 кг. металобрухту сплативши йому 11 гривень.

17.08.2015 року працівниками Біляївського РВ в АДРЕСА_1 , був проведений санкціонований огляд в ході якого було зафіксовано що на території ділянки вказаного будинку є ваги і купа металобрухту, також встановлено що пункт прийому металу і зберігання метала організував, житель даного будинку ОСОБА_4 ..

17.08.2015 року в ході проведення санкціонованого огляду на території ділянки будинку АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_4 , були виявлені і вилучені лом чорного металу вагою 114 кг., 2 труби загальною вагою 5 кг. два металевих диска загальною вагою 49 кг., ваги підлогові.

За скоєння вказаного діяння обвинуваченому ОСОБА_4 передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 213 КК України здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 17 вересня 2015 року укладена Угода згідно якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав.
За згодою, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 213 КК України у вигляді 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Обвинувачений розуміє, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, що наслідком укладення та затвердження угоди для підозрюваного є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст. 424 КПК України, йому роз`яснено і є зрозумілими.

Для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів йому роз`яснені і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389? КК України.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затверджені угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України роз`яснені обвинуваченому.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, чи суспільства.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 вересня 2015 року між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 6 місяців обмеження волі із звільненням на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1рік.

Відповідно п.п. 2,4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468 - 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 вересня 2015 року укладену між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженню.

ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у вигляді 6 місяців обмеження волі.

Керуючись ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Іспитовий строк рахувати з дня винесення вироку.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1