АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. №11сс/778/926/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 27 листопада 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2015 р. про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_6 ,

слідчий ОСОБА_9 .

Як вбачається з оскаржуваної ухвали органами досудового розслідування ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України за наступних обставин.

Так, 26 вересня 2015 року о 22 год. 50 хв. під час несення сулжби на маршруті патрулювання громадського порядку ПП-119 співробітники БПС роти №7 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поблизу будинку №230 по пр. Леніна в м. Запоріжжя виявили ОСОБА_7 , який на їх погляд перебував в стані алкогольного сп`яніння. Далі, ОСОБА_7 , побачивши працівників міліції, маючи умисел направлений на погрозу щодо працівника правоохоронного органу, а саме міліції, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на запитання працівників міліції, чи потрібна йому допомога, вийняв з-під поясу брюк, правою рукою предмет схожий на пістолет «АСА-9мм» німецького виробництва, яким став погрожувати вбивством, при цьому здійснив 2 постріли в бік вищевказаних працівників міліції, але не влучив в них, оскільки останні сховались за дерева. В подальшому ОСОБА_7 зник з місця події в напрямку порту ім. Леніна, розташованого по вул. Леонова в м. Запоріжжя, де був затриманий іншим нарядом патрульної служби, яким в ході огляду ОСОБА_7 було вилучено у підозрюваного пістолет «АСА-9мм» німецького виробництва.

26 вересня 2015 року до ЄРДР за № 0004583 внесено відомості про злочин, передбачений ч.1 ст. 345 КК України.

27 вересня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України.

28 вересня 2015 року ОСОБА_7 було затримано на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя з метою приводу для обрання запобіжного заходу. Цього ж дня ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 листопада 2015 року.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, в обгрунтування якого вказав на докази обгрунтування підозри, висунутої ОСОБА_7 , продовження існування раніше встановлених ризиків та появу нового ризику у вигляді впливу на свідків, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою і необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя в ухвалі послався на неможливість зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини, а також незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні і прийшов до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 посилається на незаконість та необгрунтованість як оскаржуваної ухвали, так і клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як і обгрунтування їх наявності в ухвалі слідчого судді, наявність підстав для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Просить ухвалу скасувати, обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які вважали ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судова колегія знаходить слушними доводи захисника з приводу невмотивованості судового рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Крім того, ст. 199 КПК України передбачені питання, які має з`ясувати слідчий суддя під час розгляду клопотання про продовження строку утримання особи під вартою.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону України слідчим суддею дотримані не були. Суд поставився формально та не розв`язав усіх питань, які, за змістом ст. 199 КПК України, віднесенні на його розгляд щодо заявленого клопотання, що у розумінні ч.1 ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, встановлені слідчим суддею обставини у вигляді затримання ОСОБА_7 28.09.2015 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя з метою приводу підозрюваного для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки спростовуються дослідженими матеріалами та поясненнями слідчого в суді апеляційної інстанції
Отже, оскаржуване рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, воно підлягає до скасування.
Приймаючи нове рішення по суті поданого клопотання, що відповідає вимогам ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з наступного.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілих та свідків, протоколами огляду місця події, вилученими речовим и доказами, висновками експертиз, тощо.

Затримання ОСОБА_7 відбулось 26.09.2015 року в день інкримінованого злочину, що підтверджується протоколом затримання підозрюваного, поясненнями свідків.

Ухвалою слідчого судді від 28.09.2015 року, якою до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 24.11.2015 року, встановлені ризики щодо негативної поведінки підозрюваного, якими є вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування від органів досудового розслідування.

Судова колегія приходить до висновку, що наведені ризики продовжують існувати та не зменшились.

Так, ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в останнє у 2013 році за ч.2 ст. 186 КК України та звільнився у зв`язку із відбуттям строку покарання 03.01.2015 року, що, з урахуванням обставин пред`явлення ОСОБА_7 підозри у вчинення злочинів, скоєних через нетривалий час після звільнення від покарання за останнім вироком, підтверджує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Матеріали провадження засвідчують наявність в провадженні Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , в рамках якого останньому 14.09.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні 09.09.2015 року в м. Дніпропетровську кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Зазначене кримінальне провадження 06.10.2015 року зупинено у зв`язку із оголошенням підозрюваного ОСОБА_7 у розшук.

Таким чином, ризик переховування підозрюваного у даному кримінальному провадженні є доведеним та одночасно наявні в матеріалах провадження відомості відповідають критеріям, визначеним в п.2 ч.2 ст. 183 КПК України для застосування до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбаченого покарання у виді позбавлення полі на строк до трьох років запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою та спростовує доводи захисника і в даній частині.

Органом слідства обґрунтована неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою з мотивів необхідності здійснення ряду слідчих та процесуальних дій, в тому числі пред`явлення ОСОБА_7 підозри за ст. 263 КК України, проведенню яких заважала тривалість проведення балістичної експертизи вилучених пістолета, набоїв та гільз, проведення психолого-психіатричної експертизи.

Постановою заступника прокурора Ленінського району м. Запоріжжя від 19.11.2015 року строк досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 345 КК України продовжено до трьох місяців.

Враховуючи доведеність слідством обставин, передбачених ст. ст. 177, 199 КПК України, колегія суддів вбачає підстави для продовження стосовно ОСОБА_7 строку тримання під вартою з метою запобігання встановленим ризикам.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2015 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до трьох місяців.

Продовжити стосовно ОСОБА_7 строк тримання під вартою до трьох місяців, а саме до 12.00 год. 19.12.2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4