11-кп/775/404/2015(м)

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 січня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха Донецької області, громадянина України, маючого вищу освіту, непрацюючого, несудимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

08.10.2014 року ОСОБА_6 , знаходячись в Приморському районі м. Маріуполя, діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав (взяв на зберігання) у знайомого на ім`я ОСОБА_8 , точні анкетні данні під час досудового розслідування якого не встановлені, автоматичну нарізну вогнепальну зброю - автомат конструкції Калашникова «АКС-74» калібру 5,45 мм, промислового виробництва, який придатний для стрільби патронами калібру 5,45 мм.

18.10.2014 року ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, носив при собі по території Приморського та Жовтневого районів міста Маріуполя, на громадському транспорті перевіз вищевказану вогнепальну зброю до орендованого гаражу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Автолюбитель», по вул. Річній, 6 в Жовтневому районі м. Маріуполя, де з вказаного часу став його незаконно зберігати, без передбаченого законом дозволу.

В цей же день 18.10.2014 року, в період з 13.30 до 14.00 год. працівниками міліції за участю двох понятих в ході огляду гаражу № НОМЕР_1 , розташованого у гаражному кооперативі «Автолюбитель» по вул. Річній, 6 в Жовтневому районі м. Маріуполя, в його підвалі, в полімерному мішку білого кольору виявлено та вилучено предмет, який є автоматичною нарізною вогнепальною зброєю - автоматом конструкції Калашнікова «АКС-74» калібру 5,45 мм, промислового виробництва, який ОСОБА_6 незаконно придбав, носив і зберігав без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, вважає, що вирок підлягає зміні. Вказує, що суд не врахував те, що ОСОБА_6 при проведені обшуку працівниками міліції в орендованому ним гаражі добровільно вказав місце знаходження зброї, співпрацював з органами досудового слідства, у скоєному щиро розкаявся, раніше не судимий, має постійне місце проживання та позитивно за ним характеризується, хворіє на геморагічний васкуліт та знаходиться на обліку у лікаря -окуліста, у зв`язку з чим йому потрібні особливі умови. Просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням вимог ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 75 КК України у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

В ухвалі ВССУ, якою скасовано ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31.03.2015 року, зазначено, що під час нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, за умови підтвердження такого ж обсягу обвинувачення ОСОБА_6 , рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України слід вважати безпідставним, а покарання явно несправедливим внаслідок м`якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Висновки суду про винність ОСОБА_9 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються.

Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції ст. 263 ч. 1 КК України, відповідно до положень загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, конкретних обставин даного провадження. На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеню тяжкості, конкретні обставини провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ніде не працює, має постійне місце мешкання, за яким характеризується посередньо.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відніс щире каяття.

Також суд врахував те, що обвинувачений не з самого початку судового розгляду визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а спочатку стверджував, що коли він брав автомат на зберігання, йому не було відомо, що це справжня вогнепальна зброя, вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом зброї, на території Донецької області, де проводиться АТО.

Таким чином, доводи апеляції стосовно того, що суд не врахував те, що ОСОБА_6 при проведені обшуку працівниками міліції в орендованому ним гаражі, добровільно вказав місце знаходження зброї, співпрацював з органами досудового слідства, у скоєному щиро розкаявся, раніше не судимий, має постійне місце проживання та позитивно за ним характеризується, хворіє на геморагічний васкуліт та знаходиться на обліку у лікаря -окуліста, у зв`язку з чим йому потрібні особливі умови, неспроможні та суперечать матеріалам провадження, оскільки дані обставини враховані при призначенні покарання.

Також безпідставні доводи апеляції стосовно суворості покарання та необхідності його пом`якшення, оскільки суд призначив ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: