Справа № 201/885/16-к
Провадження № 1-кс/201/498/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездільяність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 06 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 06 січня 2016 року, в якій останній просить суд зобов`язати орган прокуратури внести стосовно судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 відомості про вчинення ним кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
Скаржник неодноразово викликався у судове засідання через адміністрацію місця попереднього ув`язнення, однак доставлений до суду не був, у зв`язку із чим, враховучи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Загальні положення досудового розслідування визначені главою 19 КПК України.
Згідно зі ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Приписи ч. 1 ст. 214 КПК та пункт 2.2 Інструкції про організацію взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 року, зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", за якими відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).
Суд також вважає за доцільне послатися на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якими визначено засади незалежності та самостійності суддів.
Відповідно до ст. 48 вищезазначеного закону суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.

З фактичних обставин справи встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про кримінальне правопорушення вчинене, на його думку, суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 в ході розгляду справи щодо нього, тобто під час здійснення правосуддя.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
З положення вказаної статті випливає, що особа має право оскаржити саме бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, скарга ОСОБА_3 не містить об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , оскільки заявлені скаржника доводи зводяться до фактичної незгоди з діями судді під час здійснення розгляду справи та його рішенням.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заява скаржника у даній справі не містила об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, про наявність усіх необхідних ознак злочину, а зводиться до незгоди скаржника з рішеннями суду і його суб`єктивної оцінки вказаних рішень, та доказів у справі. Суд критично, у сукупності з іншими обставинами справи, оцінює зазначення скаржником у вказаній заяві даних, про існуючу, на його думку сукупність елементів складу злочину, оскільки, вказане є відображенням лише суб`єктивної оцінки скаржником дій та рішення судів та інших процесуальних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для внесення прокурором цих даних до ЄРДР в даному випадку, що є підставою для відмови в задоволенні скарги по суті.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 06 січня 2016 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1