Справа № 161/6600/15-к
Провадження № 1-кп/161/329/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 04 грудня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 19.03.2015 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Заріччя, Маневицького району, зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.368, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно п. 1 Положення про Державну міграційну службу України (далі Положення), затвердженої Указом Президента України від 06.04.2011 №405/2011, Державна міграційна служба України (далі ДМС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, і входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців.
Згідно п. 2 цього Положення, ДМС України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства внутрішніх справ, іншими актами законодавства України.
Державною міграційною службою України, відповідно до покладених завдань, серед іншого, здійснюється оформлення і видача громадянам України, які постійно проживають на її території, документів, що посвідчують її особу та підтверджують громадянство; виконання функцій замовника з розроблення зразків, виготовлення та постачання бланків паспортних та інших документів, що посвідчують особу; здійснення реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб, ведення відповідних реєстраційних обліків; забезпечення формування центральної, регіональних та місцевих баз персональних даних фізичних осіб; здійснення відповідно до закону заходів щодо запобігання та протидії нелегальній (незаконній) міграції, іншим порушенням міграційного законодавства; здійснення інших правозастосовних і правоохоронних повноважень.
Згідно п. 7 згаданого вище Положення, ДМС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного значення.
У відповідності до п. 14 Положення, працівники ДМС України, які виконують завдання з реалізації державної політики у сфері протидії нелегальній (незаконній) міграції, а також притягнення до адміністративної відповідальності за порушення у сфері реєстрації фізичних осіб, видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, мають право застосовувати заходи фізичного впливу і спеціальні засоби у випадках та порядку, передбачених Законом України «Про міліцію».
Виходячи із положень статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до числа працівників правоохоронних органів, крім працівників органів прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національного антикорупційного бюро України, органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів, органів і установ виконання покарань, органів державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, відносяться й інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції, і зокрема ті, які беруть безпосередню участь у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, контролі за переміщенням людей, транспортних засобів, товарів та інших предметів чи речовин через державний і митний кордон України, нагляді і контролі за виконанням законів.
Відповідно, службові особи ДМС України, реалізовуючи свої повноваження щодо оформлення і видачі громадянам України, які постійно проживають на її території, документів, що посвідчують її особу та підтверджують громадянство; здійснення реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб, ведення відповідних реєстраційних обліків; здійснення відповідно до закону заходів щодо запобігання та протидії нелегальній (незаконній) міграції, іншим порушенням міграційного законодавства, виконують правозастосовні і правоохоронні повноваження (функції) і відповідно являються працівниками правоохоронного органу.
Згідно пунктів 2, 8, 12, 15, 18 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503 - ХІІ, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45 - річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45 - річного віку подаються паспорт і дві фотокартки установленого розміру. Для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування.
У відповідності до статей 197, 222-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт, без паспорта або за недійсним паспортом, тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян (від 17 до 51 грн.). Центральний орган виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушеннями законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, а також питання реєстрації місця проживання (статті 197-201, частина перша статті 203, статті 204, 205, 206). Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення мають право керівник, заступник керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.
Згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом МВС України від 28.08.2013 №825, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1654/24186, уповноваженими посадовими особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, є працівники апарату ДМС України, головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, які є державними службовцями. Розглядати справи про адміністративне правопорушення та накладати адміністративне стягнення, мають право керівники (перші заступники, заступники керівників) головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем вчинення правопорушення ( п.п. 2.1., 3.1. Інструкції).
Наказом начальника Управління ДМС України у Волинській області від 25.07.2012 №85-к ОСОБА_5 призначено з 06.07.2012 на посаду провідного спеціаліста Ківерцівського районного сектору УДМСУ в області та 06.07.2012 ОСОБА_5 прийнято присягу державного службовця.
У подальшому, наказом начальника Управління ДМС України у Волинській області від 08.01.2014 №1-к ОСОБА_5 переведено на посаду провідного спеціаліста Луцького районного сектору УДМСУ в області.
Виходячи із викладених вище завдань і повноважень, покладених на ДМС України, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста районного сектору указаного органу виконавчої влади, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи службовою особою правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади, передбачених Положенням, грубо порушив свої службові обов`язки та обмеження, передбачені ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 №3206-VI та Положення, використавши надану йому владу, в особистих корисливих цілях, вчинивши злочини при наступних обставинах.
Зокрема, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області, будучи службовою особою, представником органу виконавчої влади, виконуючи функції працівника правоохоронного органу, 21.01.2015, діючи умисно, прийняв особисте рішення про висунення громадянці, яка підлягала притягненню до адміністративної відповідальності, вимоги про передачу йому неправомірної вигоди та одержав таку вигоду для себе.
Так, 21.01.2015, близько 11 год. 45 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем роботи, в адміністративному приміщені Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області за адресою м. Луцьк, вул. Шевченка, 17, в ході звернення до нього, як службової особи територіального підрозділу органу виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців, громадянки ОСОБА_6 з приводу вклеювання до паспортної книжечки останньої фотокартки у зв`язку із досягненням 25-річного віку, незважаючи на очевидність учинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення (проживання за недійсним паспортом), діючи умисно, всупереч завданням цього ж Кодексу, якими, згідно статті 2, є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, не вжив жодних заходів до складання стосовно указаної громадянки протоколу про адміністративне правопорушення, не спрямував його за належністю до уповноваженої посадової особи для його розгляду по суті та вирішення питання ступеню вини і застосування заходів адміністративного примусу - притягнення до адміністративної відповідальності, розроблення і здійснення заходів, спрямованих на запобігання аналогічним адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, як того вимагає стаття 6 цього ж Кодексу.
Натомість, ОСОБА_5 , висунув усну вимогу ОСОБА_6 про передачу йому за не притягнення її до адміністративної відповідальності неправомірної вигоди - а саме коштів в розмірі 100 гривень, при цьому, за відсутності в останньої необхідної суми, одержав від неї гроші в сумі 90 гривень, як неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України.
Крім того, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області, будучи службовою особою, представником органу виконавчої влади, виконуючи функції працівника правоохоронного органу, 21.01.2015, діючи умисно, з використанням свого службового становища, шляхом обману, вирішив заволодіти коштами громадянки ОСОБА_7 .
Так, 21.01.2015, близько 11 години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем роботи, в адміністративному приміщені Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області за адресою м. Луцьк, вул. Шевченка, 17, в ході звернення до нього, як службової особи територіального підрозділу органу виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців, громадянки ОСОБА_7 з приводу видачі дитячого проїзного документа на її дитину, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи надану йому владу, з метою заволодіння коштами гр. ОСОБА_7 , шляхом обману останньої, достовірно знаючи, що розмір плати за надання послуг з оформлення та видачі проїзного документа дитини для виїзду за кордон згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг» від 26.10.2011 за №1098 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» від 04.06.2007 за №795, при нетерміновому виготовленні (до 30 днів) з урахуванням бланка проїзного документа дитини становив 54,65 гривень, а у разі термінового виготовлення (протягом 10 днів) 85 гривень, повідомив ОСОБА_7 , що вартість такого документа складає 250 гривень та необхідності його оплати йому особисто.
У зв`язку з цим, та через юридичну необізнаність гр. ОСОБА_7 передала провідному спеціалісту Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 250 гривень, за виготовлення дитячого проїзного документа дитини для виїзду за кордон, що на 165 гривень перевищує суму офіційних платежів, установлених за його видачу, які в подальшому останнім привласнені.
Поряд з цим, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області, будучи службовою особою, представником органу виконавчої влади, виконуючи функції працівника правоохоронного органу, 21.01.2015, діючи умисно, повторно, з використанням свого службового становища, шляхом обману, вирішив заволодіти коштами громадянина ОСОБА_9 .
Так, 21.01.2015, близько 12 години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем роботи, в адміністративному приміщені Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області за адресою м. Луцьк, вул. Шевченка, 17, в ході звернення до нього, як службової особи територіального підрозділу органу виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців, громадянина ОСОБА_9 з приводу видачі дитячих проїзних документів на його дітей, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою заволодіння коштами гр. ОСОБА_9 , шляхом обману останнього, достовірно знаючи, що розмір плати за надання послуг з оформлення та видачі проїзного документа дитини для виїзду за кордон згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг» від 26.10.2011 за №1098 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» від 04.06.2007 за №795, при нетерміновому виготовленні (до 30 днів) з урахуванням бланка проїзного документа дитини становив 54,65 гривень, а у разі термінового виготовлення (протягом 10 днів) 85 гривень, повідомив ОСОБА_9 , що вартість таких документів на двох дітей складає 300 гривень та необхідності їх оплати йому особисто.
У зв`язку з цим, та через юридичну необізнаність гр. ОСОБА_9 передав провідному спеціалісту Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 300 гривень, за виготовлення двох дитячих проїзних документів дитини для виїзду за кордон, що на 190 гривень 70 копійок перевищує суму офіційних платежів, установлених за їх видачу, які в подальшому останнім привласнені.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю. Суду дав показання, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах місця і часу вчиняв кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.
Окрім повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.368, ч. 2 ст.190 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 суду дала показання, що в січні 2015 року вона прийшла паспортний стіл, що по вул. Шевченка в м.Луцьку, оскільки їй необхідно було вклеїти фотокартку до паспорта громадянина України при досягненні 25 річного віку, термін вклеювання даного фото вона прострочила майже на рік. Перебуваючи в приміщенні вказаної установи, вона звернулась до ОСОБА_5 , який повідомив їй, що немає часу складати протокол про адміністративне правопорушення за порушення паспортного режиму та сказав їй заплатити 100 грн. за непритягнення її до адмінвідповідальності. Оскільки вона мала при собі лише 90 грн., ОСОБА_5 погодився на вказану суму та особисто отримав від неї вказані кошти. Протоколу про порушення нею паспортного режиму ОСОБА_5 не складав, будь-яких підтверджуючих документів про отримання коштів від неї не надав. Згодом, з приводу неправомірних дій ОСОБА_5 вона звернулася до правоохоронних органів.
Допитана в судовому засіданні як потерпіла ОСОБА_7 суду дала показання, що 21 січня 2015 року прийшла в паспортний стіл, що по вул. Шевченка в м.Луцьку, для виготовлення проїзного документа для виїзду закордон дитини. Перебуваючи в приміщенні, звернулася до працівника установи ОСОБА_5 , який повідомив, що вартість послуг з оформлення та видачі проїзного документа дитини для виїзду за кордон становить 250 гривень та про необхідність оплати вказаних послуг йому особисто. Разом з пакетом документів передала ОСОБА_5 250 грн. в якості оплати послуг з оформлення та видачі проїзного документа дитини для виїзду за кордон. Будь-яких квитанцій або інших підтверджуючих документів про оплату послуг ОСОБА_5 їй не надав. Виготовлений проїзний документ для дитини забрав чоловік приблизно 6 лютого 2015 року.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 суду дав показання, що приблизно у січні 2015 року прийшов в паспортний стіл, що по вул. Шевченка в м.Луцьку, з метою виготовити проїзний документ для виїзду закордон двом своїм дітям. Перебуваючи в приміщенні, звернувся до працівника установи ОСОБА_5 , який повідомив, що вартість послуг з оформлення та видачі двох проїзних документів дитини для виїзду за кордон становить 300 гривень та про необхідність оплати вказаних послуг йому особисто. Разом з пакетом документів передав ОСОБА_5 300 грн. в якості оплати послуг з оформлення та видачі двох проїзних документів дитини для виїзду за кордон. Будь-яких квитанцій про оплату вказаних послуг ОСОБА_5 не надав. Коли дізнався про реальну вартість послуг звернувся до працівників правоохоронних органів із заявою.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_12 суду дав показання, що разом з ОСОБА_5 працював в Луцькому районному секторі УДМС України у Волинській області за адресою: вул. Шевченка, 17, м.Луцьк. Йому відомо, що між ДМС України та ДП «Документ» укладено угоду про співпрацю з метою покращення надання адміністративних послуг. Відвідувачі, які звертались для отримання адміністративних послуг в ДМС України, могли їх також отримати в ДП «Документ». Чіткого розмежування компетенції дій між працівниками Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області та ДП «Документ» не було.
Як вбачається з наказу начальника Управління ДМС України у Волинській області від 25.07.2012 №85-к ОСОБА_5 призначено з 06.07.2012 на посаду провідного спеціаліста Ківерцівського районного сектору УДМСУ в області та 06.07.2012 ОСОБА_5 прийнято присягу державного службовця.
Згідно наказу начальника Управління ДМС України у Волинській області від 08.01.2014 №1-к ОСОБА_5 переведено на посаду провідного спеціаліста Луцького районного сектору УДМСУ в області.
З листа в.о. начальника УДМС України у Волинській області від 16.03.2015 № 0701/1889 вбачається, що ОСОБА_5 протягом періоду з 01.06.2014 по 23.01.2015 працював на посаді провідного спеціаліста Луцького РС УДМС України у Волинській області.
Згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом МВС України від 28.08.2013 №825, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1654/24186, уповноваженими посадовими особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, є працівники апарату ДМС України, головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, які є державними службовцями (далі уповноважені посадові особи).
Уповноважені посадові особи складають протокол при виявленні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 197 201, ч.1 ст.203, ст.ст.204, 205, 206 КУпАП, згідно з формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції.
Розглядати справи про адміністративне правопорушення та накладати адміністративне стягнення, мають право керівники (перші заступники, заступники керівників) головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем вчинення правопорушення ( п.п. 2.1., 3.1. Інструкції).

Відповідно до п.п.3.17, 3.18, 3.28 Положення про Луцький районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, затвердженого Наказом Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 27.12.2012 №207, Луцький РС УДМС проводить вклеювання фотокарток в паспорти громадян України по досягненню встановленого віку; проводить всі необхідні перевірки щодо процедури встановлення осіб, які своєчасно не звернулись до Луцького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області з відповідними заявами про отримання паспорта громадянина України, приймає відповідні рішення та готує висновки по результатах перевірок; здійснює відповідно до законодавства заходи щодо запобігання та протидії нелегальній (незаконній) міграції, іншим порушенням міграційного законодавства на території Луцького району; здійснює прийом громадян та оформлення документів з питань отримання паспорта громадянина України для виїзду закордон та отримання проїзного документу дитини, проводить їх видачу.
Як вбачається з протоколу огляду від 21.04.2015 старшим прокурором відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , в приміщенні службового кабінету прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні №0000047 від 19.03.2015, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Волинської області від 20.04.2015 №606т про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій, проведених у кримінальному провадженні №0000245 від 04.12.2014, в іншому кримінальному провадженні, за допомогою відео реєстратора DVD 0404HFAN, проведено огляд відеозапису негласних слідчих (розшукових) дій, які проводились в службовому кабінеті Луцького РС УДМС України у Волинській області, яким користувався, зокрема, провідний спеціаліст Луцького РС УДМС України у Волинській області ОСОБА_5 , який записано на вінчестер 1,0 TB TOSHIBA серійний номер №74T6RSDFSWK7, інв. №396. У ході проведення огляду встановлено відеозапис за 21.01.2015 в період з 12:33:51 год. по 12:54:02 год. в службовому кабінеті за адресою: м.Луцьк, вул.Шевченка, 17, яким, зокрема, користувався провідний спеціаліст Луцького РС УДМС України у Волинській області ОСОБА_5 .
Під час безпосереднього огляду в судовому засіданні зазначеного відеозапису, судом встановлено, що він повністю відповідає показанням свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 , даними ними в судовому засіданні про обставини отримання 21.01.2015 ОСОБА_5 неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , заволодіння коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2015 вбачається, що гр. ОСОБА_6 у встановленому законом порядку повідомила о/у відділу УДСБЕЗ УМВС України про те, що 21.01.2015 ОСОБА_5 отримав від неї неправомірну вигоду в сумі 90 грн. за не притягнення її до адміністративної відповідальності.
З листа Начальника УДМС України у Волинській області від 04.03.2015 №0701/160 вбачається, що за вклеювання другої фотокартки в паспорт громадянина України по досягненню 25 та 45 річного віку сплата послуг не передбачена.
З листа Начальника УДМС України у Волинській області від 04.03.2015 №0701/1602 вбачається, що 21.01.2015 Луцьким РС УДМС України у Волинській області гр.. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в паспорт громадянина України вклеєну нову фотокартку в зв`язку з досягненням нею 25 річного віку. Протягом 1 місяця від моменту досягнення 25-річного віку гр. ОСОБА_6 повинна була звернутись в Луцький РС УДМС України у Волинській області для вклеювання другого фото. Оскільки гр. ОСОБА_6 вчасно не звернулась по даному питанню до Луцького РС УДМС, то вона допустила правопорушення і мала б бути притягнута до адмінвідповідальності за ст.197 КУпАП, однак відносно неї адмінпротокол не складався.
Висновком службової перевірки від 18.03.2015, затвердженим в.о. начальника УДМС України у Волинській області 18.03.2015 стверджується, що ОСОБА_5 здійснив вклеювання фотокартки гр. ОСОБА_6 до паспорта громадянина України без притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст.197 КУпАП.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2015 вбачається, що гр. ОСОБА_9 у встановленому законом порядку повідомив о/у в ОВС УДСБЕЗ УМВС України про те, що 21.01.2015 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 300 грн. за оформлення та видачу двох проїзних документів дитини для виїзду закордон.
З листа в.о. Начальника УДМС України у Волинській області від 09.04.2015 № 0701/2772 вбачається, що розмір плати за надання послуг з оформлення та видачі проїзного документа дитини для виїзду закордон протягом січня 2015 року становив: при нетерміновому виготовленні (до 30 днів) 30, 35 грн., у разі надання послуги у строк до 10 днів 60, 70 грн. Вартість бланка проїзного документа дитини для виїзду закордон визначається з урахуванням витрат, пов`язаних з придбанням бланкової продукції та протягом січня 2015 року становив 24, 30 грн.
Квитанцією №14629217 від 21.01.2015 стверджується факт надходження на рахунок УДМС України у Волинській області коштів у сумі 85 грн. від ОСОБА_8 за оформлення та видачу проїзного документу дитини для виїзду за кордон (до 10 роб. днів).
Квитанцією №14629424 від 21.01.2015 стверджується факт надходження на рахунок УДМС України у Волинській області коштів у сумі 54,65 грн. від ОСОБА_10 за оформлення та видачу проїзного документу дитини.
Квитанцією №14629506 від 21.01.2015 стверджується факт надходження на рахунок УДМС України у Волинській області коштів у сумі 54,65 грн. від ОСОБА_11 за оформлення та видачу проїзного документу дитини.
З протоколу огляду місця події від 21.01.2015 вбачається, що старшим слідчим СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_13 , з дотриманням вимог КПК України, проведено огляд приміщення Луцького РС УДМС України у Волинській області, що по вул.Шевченка, 17 в м.Луцьку. В ході проведення даного огляду, зокрема, в шухляді робочого столу ОСОБА_5 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 287 грн., у гаманці виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 102 долара США, при особистому огляді останнього виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 233 грн.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2015 на вказані грошові кошти, вилучені у ОСОБА_5 21.01.2015 під час проведення огляду місця події, накладено арешт.
17.04.2015 постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області зазначені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000047 від 19.03.2015.
Як вбачається з листа Директора Волинської філії ДП «Документ» від 08.07.2015 № 149 документи про оплату послуг міграційно-паспортного характеру за 21.01.2015 гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 у Волинській філії ДП «Документ» відсутні.
З врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.368 КК України, ч.2 ст.190 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.
При цьому, суд вважає за необхідне виключити таку кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України в діях ОСОБА_5 , яка зазначена в обвинувальному акті, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, що загалом не впливає на кваліфікацію його дій за даною статтею кримінального закону, виходячи з наступного.
Так, обман - це повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин.
Натомість зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри потерпілого. Тобто це такий вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, тощо.
Судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 для заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_9 використав саме обман останніх, повідомивши їм неправдиву інформацію про вартість міграційно-паспортних послуг, а саме виготовлення проїзного документа для виїзду дитини за кордон.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, обіймаючи посаду провідного спеціаліста Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області, будучи службовою особою, представником органу виконавчої влади, виконуючи функції працівника правоохоронного органу, 21.01.2015, діючи умисно, з використанням свого службового становища, шляхом зловживання довірою та обману, вирішив заволодіти коштами громадянки ОСОБА_7 .
Так, 21.01.2015, близько 11 години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем роботи, в адміністративному приміщені Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області за адресою м. Луцьк, вул. Шевченка, 17, в ході звернення до нього, як службової особи територіального підрозділу органу виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців, громадянки ОСОБА_7 з приводу видачі дитячого проїзного документа на її дитину, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи надану йому владу, з метою заволодіння коштами гр. ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою та обману останньої, достовірно знаючи, що розмір плати за надання послуг з оформлення та видачі проїзного документа дитини для виїзду за кордон згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг» від 26.10.2011 за №1098 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» від 04.06.2007 за №795, при нетерміновому виготовленні (до 30 днів) з урахуванням бланка проїзного документа дитини становив 54,65 гривень, а у разі термінового виготовлення (протягом 10 днів) 85 гривень, зловживаючи довірою повідомив ОСОБА_7 , що вартість такого документа складає 250 гривень та необхідності його оплати йому особисто.
У зв`язку з цим, та через юридичну необізнаність гр. ОСОБА_7 передала провідному спеціалісту Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 250 гривень, за виготовлення дитячого проїзного документа дитини для виїзду за кордон, що на 165 гривень перевищує суму офіційних платежів, установлених за його видачу, які в подальшому останнім привласнені.
Поряд з цим, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області, будучи службовою особою, представником органу виконавчої влади, виконуючи функції працівника правоохоронного органу, 21.01.2015, діючи умисно, повторно, з використанням свого службового становища, шляхом зловживання довірою та обману, вирішив заволодіти коштами громадянина ОСОБА_9 .
Так, 21.01.2015, близько 12 години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем роботи, в адміністративному приміщені Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області за адресою м. Луцьк, вул. Шевченка, 17, в ході звернення до нього, як службової особи територіального підрозділу органу виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців, громадянина ОСОБА_9 з приводу видачі дитячих проїзних документів на його дітей, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою заволодіння коштами гр. ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою та обману останнього, достовірно знаючи, що розмір плати за надання послуг з оформлення та видачі проїзного документа дитини для виїзду за кордон згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг» від 26.10.2011 за №1098 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» від 04.06.2007 за №795, при нетерміновому виготовленні (до 30 днів) з урахуванням бланка проїзного документа дитини становив 54,65 гривень, а у разі термінового виготовлення (протягом 10 днів) 85 гривень, зловживаючи довірою повідомив ОСОБА_9 , що вартість таких документів на двох дітей складає 300 гривень та необхідності їх оплати йому особисто.
У зв`язку з цим, та через юридичну необізнаність гр. ОСОБА_9 передав провідному спеціалісту Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 300 гривень, за виготовлення двох дитячих проїзних документів дитини для виїзду за кордон, що на 190 гривень 70 копійок перевищує суму офіційних платежів, установлених за їх видачу, які в подальшому останнім привласнені.
Крім того, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області, будучи службовою особою, представником органу виконавчої влади, виконуючи функції працівника правоохоронного органу, 21.01.2015, діючи умисно, повторно прийняв особисте рішення про використання наданої йому влади і службового становища всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для себе.
Так, указаного дня, близько 11 год. 45 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем роботи, в адміністративному приміщені Луцького районного сектору УДМС України у Волинській області за адресою м. Луцьк, вул. Шевченка, 17, в ході звернення до нього, як службової особи територіального підрозділу органу виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах міграції, у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців, громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з приводу вклеювання до паспортної книжечки останньої (серія НОМЕР_1 , видана 18.11.2011 Луцьким РВ УМВС України у Волинській області) фотокартки у зв`язку із досягненням 25-річного віку, будучи в силу виконання своїх службових повноважень обізнаним із вимогами п.п. 2, 8, 12, 15, 18 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503 - ХІІ, ст.ст. 197, 222-2 КУпАП, згідно яких ОСОБА_6 , фактично проживаючи в період з 07.03.2014 по 21.01.2015 за недійсним паспортом, підлягала притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 197 КУпАП (проживання за недійсним паспортом), повторно вирішив використати свої владні повноваження і службове становище в особистих корисливих цілях.
Зокрема, незважаючи на очевидність учинення ОСОБА_6 указаного вище адміністративного правопорушення, діючи умисно, всупереч завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими, згідно ст. 2 Кодексу, є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, не вжив жодних заходів до складання стосовно указаної громадянки протоколу про адміністративне правопорушення, не спрямував його за належністю до уповноваженої посадової особи для його розгляду по суті та вирішення питання ступені вини і застосування заходів адміністративного примусу - притягнення до адміністративної відповідальності, розроблення та здійснення заходів, спрямованих на запобігання аналогічним адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, як того вимагає ст. 6 цього ж Кодексу.
Натомість, ОСОБА_5 , висунув усну вимогу ОСОБА_6 про передачу йому за не притягнення її до адміністративної відповідальності неправомірної вигоди - а саме коштів в розмірі 100 гривень, при цьому, за відсутності в останньої необхідної суми, одержав від неї гроші в сумі 90 гривень.
Своїми умисними злочинними діями, вчиненим повторно, ОСОБА_5 спричинив істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів Державної міграційної служби України, внаслідок створення у громадськості негативної думки щодо службових осіб цього органу державної влади, недотримання ними норм чинного законодавства, тобто дискредитації діяльності Державної міграційної служби України в цілому і Луцького районного сектору Управління ДМС України у Волинській області, зокрема.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної особи, які виразились у зловживанні владою, тобто у використанні службовою особою влади всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України.
Зазначене обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Аналізуючи зміст ст.364 КК України, якою встановлена кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, суд дійшов наступного висновку.
Зловживання владою або службовим становищем (ст. 364 КК України у редакції від 13.05.2014) визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
При цьому, фактичне настання саме істотної шкоди необхідне для визнання кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, закінченим, адже склад його за своєю конструкцією є матеріальним.
Сторона обвинувачення, обґрунтовуючи кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 364 КК України, вказує на завдання обвинуваченими істотної шкоди державним інтересам, яка виразилась у підриві авторитету та престижу органів Державної міграційної служби України, внаслідок створення у громадськості негативної думки щодо службових осіб цього органу державної влади, недотримання ними норм чинного законодавства, тобто дискредитації діяльності Державної міграційної служби України в цілому і Луцького районного сектору Управління ДМС України у Волинській області, зокрема.
В обґрунтування неспроможності такого висновку обвинувачення суд зазначає наступне.
Законодавець визначив зловживання владою або службовим становищем як злочин з матеріальним складом, звідки випливає, що для визнання його закінченим обов`язковим є настання суспільно небезпечних наслідків від злочинного діяння службової особи. Цими наслідками, відповідно до статті 364 КК України, визнається істотна шкода охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» № 1261-VII від 13 травня 2014 року змінено п. 3 Примітки до ст. 364 КК України, а саме: « Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян» замість «Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367, якщо вона полягає у завданні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян».
За таких обставин, з прийняттям вказаного закону, істотна шкода, завдана діями, передбаченими, у тому числі ч. 1 ст. 364 КК України, має носити виключно матеріальний характер, а саме в сто і більше разів перевищувати неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Серед обставин, які підлягають доказуванню, п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України визначає вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Таким чином, визначення «істотності» шкоди покладено, зокрема, на органи досудового розслідування.
Саме лише посилання органу досудового розслідування на те, що діями обвинуваченого ОСОБА_5 заподіяно істотної шкоди державним інтересам, яка виразилась у підриві авторитету та престижу органів Державної міграційної служби України, внаслідок створення у громадськості негативної думки щодо службових осіб цього органу державної влади, недотримання ними норм чинного законодавства, тобто дискредитації діяльності Державної міграційної служби України в цілому і Луцького районного сектору Управління ДМС України у Волинській області, зокрема, не може слугувати правовою підставою для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.364 КК України, оскільки згідно п.3 прим. до ст.364 КК, істотна шкода, завдана діями, передбаченими, ч. 1 ст. 364 КК України, має носити виключно матеріальний характер, а саме в сто і більше разів перевищувати неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що діями ОСОБА_5 завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а тому в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.364 КК України.
З врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 за ч.1 ст.364 КК України слід виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав та повідомив, що шкодує про скоєне, то суд відносить до обставин, що пом`якшують його покарання щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, а тому, суд, з врахуванням зазначеного, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції статей кримінального закону, за якими він притягується до кримінальної відповідальності. Призначаючи покарання за ч.1 ст. 368 КК України, суд враховує, що ОСОБА_5 було вчинено один епізод даного кримінального правопорушення, а також розмір суми (90 грн.) отриманої ним неправомірної вигоди, а тому вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі встановленою санкцією статі даного закону, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 1 рік. Оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вилучені 21.01.2015 в ОСОБА_5 , під час огляду місця події грошові кошти відповідають критеріям, визначеним ст.96-2 КК України (в ред. 13.05.2014), тому спеціальна конфіскація судом не застосовується. За ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмір, визначеному санкцією статті даного кримінального закону.
Остаточне покарання у відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим з приєднанням згідно із ч. 3 ст. 70 КК України до основного покарання додаткового покарання.
Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.368; ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік;
-За ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (тисячу сімсот) гривень;
На підставі ч.ч.1, 3 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік;
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 364 КК України та виправдати, на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 26.01.2015, на наступні речі, вилучені 21.01.2015 в ході огляду місця події, а саме:
грошові кошти з лівої внутрішньої кишені піджака ОСОБА_5 загальною сумою 233 грн., а саме:1 купюра номіналом 200 грн. ЕБ8427824;1 купюра номіналом 20 грн. МЕ6754306;1 купюра номіналом 10 грн. МЕ4583361;1 купюра номіналом 2 грн. ПВ9241628; 1 купюра номіналом 1 грн. РА8622619; грошові кошти з гаманця ОСОБА_5 в загальній сумі 287 грн. наступними купюрами:купюра номіналом 2 грн. СІ3100069; купюра номіналом 5 грн. НВ4319090; 4 купюри номіналом 10 грн. ПЕ6463799; ЗЯ1429010; НЕ1792139; КС1103095; 2 купюри номіналом 20 грн. МГ6527681; ТК0979595; 4 купюри номіналом 50 грн. ПЖ1189692; ПБ8326691; СГ1245895; ПІ5498463: грошові кошти з гаманця ОСОБА_5 в сумі 102 долара США наступними купюрами:1 купюра номіналом 100 доларів США NKHK96753210V; 1 купюра номіналом 2 доларів США D09764978A.
Речові докази: 1 купюра номіналом 200 грн. ЕБ8427824; 1 купюра номіналом 20 грн. МЕ6754306; 1 купюра номіналом 10 грн. МЕ4583361; 1 купюра номіналом 2 грн. ПВ9241628; 1 купюра номіналом 1 грн. РА8622619; купюра номіналом 2 грн. СІ3100069; купюра номіналом 5 грн. НВ4319090; 4 купюри номіналом 10 грн. ПЕ6463799; ЗЯ1429010; НЕ1792139; КС1103095; 2 купюри номіналом 20 грн. МГ6527681; ТК0979595; 4 купюри номіналом 50 грн. ПЖ1189692; ПБ8326691; СГ1245895; ПІ5498463; 1 купюра номіналом 100 доларів США NKHK96753210V; 1 купюра номіналом 2 доларів США D09764978A повернути законному володільцю ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий